Постанова
Іменем України
 
14 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 2/1522/11374/11
провадження № 61-11523св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О.,
 
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
суб`єкт оскарження - головний державний виконавець Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Перчик В. О.,
заінтересована особа - Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеси,
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 16 серпня 2019 року у складі судді Абухіна Р. Д. та постанову Одеського апеляційного суду від 09 червня 2020 року у складі колегії суддів: Заїкіна А. П., Погорєлової С. О., Таварткіладзе О. М., 
ВСТАНОВИВ:
 
Зміст вимог скарги 
 
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - Другий Приморський ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області) Перчика В. О. 
 
Скаргу мотивував тим, що 20 березня 2017 року на виконання ухвали апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2016 року постановами начальника Приморського ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області поновлені виконавчі провадження ВП № 45243429 та ВП № 45304078 з примусового виконання рішення суду від 08 листопада 2013 року про зобов`язання його усунути перешкоди у здійсненні Міністерству оборони України та Квартирно-експлуатаційному відділу міста Одеси (далі - КЕВ міста Одеси) права користування та розпорядження приміщеннями шляхом їх звільнення.
 
Здійснення зазначених виконавчих проваджень доручено головному державному виконавцю Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ 
Перчику В. О.
 
У відновлених ВП № 45243429 та ВП № 45304078 відсутні виконавчі листи, у зв`язку з чим головний державний виконавець Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ Перчик В. О. був зобов`язаний винести постанови про закінчення виконавчих проваджень, однак цього не зробив.
 
Враховуючи наведене, просив визнати бездіяльність державного виконавця протиправною, незаконною та зобов`язати державного виконавця винести постанови про закінчення виконавчого провадження. 
Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій 
Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 16 серпня 2019 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 09 червня 2020 року, скаргу ОСОБА_1 задоволено. 
Визнано незаконною бездіяльність головного державного виконавця Другого Приморського ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області Перчика В. О. щодо невинесення постанов про закінчення виконавчих проваджень ВП № 45243429 та ВП № 45304078. 
Зобов`язано головного державного виконавця Другого Приморського ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області Перчика В .О. винести постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП № 45243429 та ВП № 45304078.
Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що у постанові Одеського апеляційного суду від 20 червня 2019 року у даній справі встановлено, що з моменту відновлення виконавчих проваджень ВП № 45243429 та ВП № 45304078 у них відсутні виконавчі листи, у зв`язку із чим головний державний виконавець Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Перчик В. О. зобов`язаний був винести постанови про їх закінчення. Однак до цього дня головний державний виконавець Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Перчик В. О. постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП № 45243429 та ВП № 45304078 не виніс, чим проявив протиправну бездіяльність.
Суд апеляційної інстанції визнав необґрунтованими доводи апеляційної скарги державного виконавця Другого Приморського ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області Перчика В. О. про те, що виконавчі листи було втрачено, а тому їх пред`явлення у місячний термін, з дня винесення постанови про відновлення виконавчого провадження стягувачем, судом або органом, яким повернуто виконавчий документ, фактично є неможливим, та, крім того, боржником було порушено строки на оскарження рішення та дій державного виконавця. 07 травня 2020 року за результатами службової перевірки дій державного виконавця Другого Приморського ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області Перчика В. О., проведеної заступником начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Одеса) Гумуржи Д. М. було винесено постанови, якими дії державного виконавця Другого Приморського ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області Перчика В. О. визнано такими, що проведені з недотриманням вимог частини першої статті 13, пункту 13 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: щодо винесення постанов про закінчення виконавчого провадження та порушення строків вчинення виконавчих дій.
Додатково апеляційний суд зазначив, що 08 травня 2020 року на підставі пункту 13 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець виніс постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП № 45243429 та ВП № 45304078.
Аргументи учасників 
Короткий зміст вимог та доводи касаційної скарги
У серпні 2020 року до Верховного Суду від Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) надійшла касаційна скарга, у якій його представник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та постанову судів попередніх інстанцій та закрити провадження у справі.
У касаційній скарзі представник Другого Приморського ВДВС у місті Одеса ГТУЮ в Одеській області зазначає, що:
- зі скаргою на бездіяльність державного виконавця щодо не винесення постанов про закінчення виконавчих проваджень у зв`язку з відсутністю виконавчих листів, які поновлено 20 березня 2017 року, боржник звернувся до суду 12 листопада 2018 року, тобто з пропуском десятиденного строку, передбаченого пунктом «а» частини першої статті 449 ЦПК України. Заявнику достовірно було відомо про поновлення виконавчого провадження, однак він зволікав зі зверненням до суду. Дана обставина повністю проігнорована судами попередніх інстанцій;
- на його переконання, подання даної скарги на бездіяльність державного виконавця свідчить про зловживання боржником своїми процесуальними правами;
- суди не врахували, що виконавчі листи від 08 листопада 2013 року були втрачені, у зв`язку з чим починаючи з 17 серпня 2017 року неодноразово порушував питання про видачу дублікатів виконавчих листів, тобто виконавцем вчинялися дії на урегулювання ситуації;
- апеляційний суд неправомірно послався на результати службової перевірки державного виконавця, оскільки суд повинен керуватися лише нормами права;
- дії боржника свідчать про умисне створення ним перешкод для виконання судового рішення, яке є обов`язковим до виконання.
Зміст пояснення
У жовтні 2020 року до Верховного Суду від КЕВ міста Одеса надійшли пояснення, у яких його представник просить задовольнити касаційну скаргу Другого Приморського ВДВС у місті Одеса ГТУЮ в Одеській області, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржених судових рішень. Зазначає, що ОСОБА_1 навмисно затягує судовий розгляд, подаючи до суду різні скарги, у зв`язку з чим рішення суду тривалий час не виконується.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 30 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.
Межі та підстави касаційного перегляду
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
Підставою касаційного оскарження заявник вказує неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема положень статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», статей 126, 447, 448, 449 ЦПК України. 
Позиція Верховного Суду
 
Колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.
 
Суди встановили, що 20 березня 2017 року на виконання ухвали Апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2016 року постановами начальника Приморського ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області були поновлені виконавчі провадження ВП № 45243429 та ВП № 45304078 з примусового виконання рішення суду від 08 листопада 2013 року.
 
Здійснення зазначених виконавчих проваджень доручено головному державному виконавцю Другого Приморського ВДВС ОМУЮ Перчику В. О.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 20 червня 2019 року у даній справі встановлено, що з моменту відновлення виконавчих проваджень ВП № 45243429 та ВП № 45304078 в них відсутні виконавчі листи.
 
У статті 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
 
Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.
 
У разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.  У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання (стаття 41 Закону України «Про виконавче провадження»).
 
Відповідно до пункту 13 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону. 
 
У справі, що переглядається:
 
- постановами начальника Приморського ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області від 20 березня 2017 року поновлено виконавчі провадження ВП № 45243429 та ВП № 45304078 з примусового виконання рішення суду від 08 листопада 2013 року;
 
- постановою Одеського апеляційного суду від 20 червня 2019 року у даній справі встановлено, що з моменту відновлення виконавчих проваджень ВП № 45243429 та ВП № 45304078 в них відсутні виконавчі листи.
 
Урахувавши відсутність у матеріалах виконавчих проваджень виконавчих листів, за якими було відновлено провадження, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про неправомірність бездіяльності державного виконавця щодо невинесення постанови про закінчення виконавчих проваджень.
 
Колегія суддів відхиляє довід касаційної скарги про те, що виконавчою службою вчинялися необхідні заходи для отримання дублікатів виконавчих листів, оскільки, як стверджує сам представник виконавчої служби, такі заходи мали місце починаючи з 17 серпня 2017 року, тобто після спливу п`яти місяців після відновлення виконавчого провадження.
 
Крім того, немає підстав вважати, що заявник пропустив строк на подання скарги, оскільки відповідно до пункту 13 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» не визначено строку, протягом якого виконавець має винести ухвалу про закінчення виконавчого провадження. Крім того, вимоги скарги стосувалися бездіяльності державного виконавця, тобто порушення, яке є триваючим, а тому посилання на пропуск строку є необґрунтованим.
 
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина перша статті 410 ЦПК України).
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені без дотримання норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. У зв`язку із наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу та постанову судів попередніх інстанцій - без змін. Оскільки оскаржені судові рішення залишено без змін, а скарга - без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.
 
Керуючись статтями 400, 409, 401, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) залишити без задоволення.
 
Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 16 серпня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 09 червня 2020 року залишити без змін. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                      М. М. Русинчук

                                                                                              Н. О. Антоненко

                                                                                              І. О. Дундар