УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

14 лютого 2022 року  
Київ
справа №480/1270/21
адміністративне провадження №К/990/731/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Коваленко Н.В.,
суддів: Бевзенка В.М., Берназюка Я.О., 
перевіривши касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, за участю третьої особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у виготовленні та направленні до Головного управління ПФУ в Сумській області нової довідки про розмір грошового забезпечення з повною реальною інформацією за заявою ОСОБА_1 від 24 листопада 2020  року;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України здійснити заходи, передбачені   постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13 лютого 2008 року, якою затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до   Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виготовити та направити до Головного управління ПФУ в Сумській області нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з 01 січня 2008 року ОСОБА_1 з повною реальною інформацією, за посадою заступника начальника експертно-криміналістичного відділ Сумського МУ УМВС в Сумській обл. відповідно до грошового атестату № 2 від 10 січня 1996 року,   Указу Президента України від 24 квітня 2003 року № 370/2003 «Про надбавки військовослужбовцям Служби безпеки України та працівникам органів внутрішніх справ України за безперервну службу», Закону України «Про внесення змін до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького рядового складу органів внутрішніх справ »№1769-У1 від 15 червня 2004 року та постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», які виплачувались йому з моменту призначення та обчислення пенсії по березня 2008 р. включно, а саме:  посадовий оклад 1050, 00 грн, оклад за військове (спеціальне) звання 125,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 35,00 %, збільшення грошового забезпечення на 100,00 % (від посадового окладу, окладу за військове (спеціальне) звання та процентної надбавки за вислугу років), надбавку за особливі умови служби в розмірі 50,00 % (від посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання), надбавку за безперервну службу - 70,00 % (від всієї суми грошового забезпечення), надбавку за виконання особливо важливих завдань - 52,00% (від посадового окладу, окладу за військове (спеціальне) звання та процентної надбавки за вислугу років), премію 33,00%.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року, позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у виготовленні та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області нової довідки про розмір грошового забезпечення з повною реальною інформацією за заявою ОСОБА_1 від 24 листопада 2020 року.

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2008 року по березень 2008 року включно з повною реальною інформацією за посадою заступника начальника експертно-криміналістичного відділу Сумського МУ УМВС в Сумській області відповідно до грошового атестату № 2 від 10 січня 1996 року, Закону України "Про внесення змін до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ" від 15 червня 2004 року N 1769-IV та   постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", врахувавши такі складові грошового забезпечення:  посадовий оклад; оклад за військове (спеціальне) звання; процентна надбавка за вислугу років; збільшення грошового забезпечення на 100% перерахованої пенсії відповідно до   Закону України "Про внесення змін до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ" від 15 червня 2004 року N 1769-IV; надбавки за особливі умови служби; надбавки за виконання особливо важливих завдань; премії.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, Міністерство внутрішніх справ України звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Згідно з відтиску поштового штемпеля на конверті касаційна скарга направлена до Верховного Суду 31 грудня 2021 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам статей 329, 330 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження на підставі частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розгляд справи у суді першої інстанції відбувався за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до положень пункту 8 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Частиною п`ятою статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду типової справи може бути оскаржено в касаційному порядку виключно з таких підстав:

1) суд першої та (або) апеляційної інстанції при вирішенні типової справи не визнав її типовою справою та (або) не врахував правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи;

2) справа, в якій судом першої та (або) апеляційної інстанції ухвалено рішення з урахуванням правових висновків, викладених у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, не відповідає ознакам типової справи.

Підставами касаційного оскарження скаржник зазначає пункт 1 частини четвертої та підпункт «а», пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказані підстави мотивує тим, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій не врахували висновки Верховного Суду, викладені у зразковій справі у рішенні від 12 березня 2018 року № Пз/9901/1/18 в частині виплати надбавки за виконання особливо важливих завдань.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що в даному випадку наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, викладених в пункті 1 частини п`ятої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки судом апеляційної інстанції прийнято рішення без урахування висновків Верховного Суду, викладених у рішенні від 12 березня 2018 року у зразковій справі № Пз/9901/1/18.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.

Керуючись статтями 328, 329, 330, 334 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1.          Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, за участю третьої особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

2.          Витребувати з Сумського окружного адміністративного суду справу № 480/1270/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, за участю третьої особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

3.          Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

4.          Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.  

Суддя-доповідач                                                                                           Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                              В.М. Бевзенко

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк