ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/678/21                                                                     Суддя (судді) першої інстанції: Бояринцева М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  16 лютого 2022 року                                                                      м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                              Сорочка Є.О.,
                                                                                                    Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 вересня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвіпсервіс» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості, -
  
 В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрвіпсервіс» звернулось до суду з позовом до Київської митниці Держмитслужби, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів: № UA10000/2020/000217/2 від 05.05.2020; № UA10000/2020/000213/2 від 28.04.2020;                            № UA10000/2020/000226/2 від 14.05.2020; № UA10000/2020/000241/2 від 27.05.2020;                            № UA10000/2020/000264/2 від 11.06.2020.
В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що товариством було подано до митного оформлення всі належні документи, які не містять ознак підробки та містять всі числові значення складових митної вартості, а висновки відповідача покладені в основу рішень про коригування митної вартості не відповідають фактичним обставинам справи.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 вересня 2021 р. позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження на 16.02.2022.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки відповідно до    п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРВІПСЕРВІС» та  DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED укладено контракт №1312/2018 від 13.12.2018, у відповідності до якого, продавець зобов`язується поставити товар, виготовлений на фабриці Meijing Lighting Factory Co., LTD, а покупець зобов`язаний прийняти і оплати товар по кількості та вартості узгодженої сторонами в інвойсах до даного контракту (далі - контракт).
22.01.2019 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до контракту, у відповідності до пункту 3.1 якої покупець здійснює оплату загальної суми кожної партії поставки, узгодженої сторонами, протягом 90 банківських днів після реалізації товарів, якщо інше не встановлено в інвойсі.
З метою здійснення митного оформлення за контрактом позивачем разом із вантажною митною декларацією ЕМД №UA100120/2020/626801 від 30.04.2020 для підтвердження заявленої митної вартості, декларантом позивача, Київській митниці Держмитслужби було подано наступні документи: зовнішньоекономічний контракт №1312/2018 від 13.12.2018; інвойс № НКUА-2303/2020/60 від 23.03.2020; додаткова угода №1 від 22.01.2019; додаткова угода №2 від 01.08.2019; додаткова угода №3 від 15.09.2019; коносамент BillofLading SZNLEG1902452 від 23.03.2020; автотранспортна накладна СМR №212 від 28.04.2020.
У подальшому, внаслідок надходження від відповідача повідомлення про надання додаткових документів ТОВ «УКРВІПСЕРВІС» надано митному органу експертний висновок від 30.04.2020 №В-754, прайс-лист компанії DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED від 02.03.2020.
За наслідком розгляду вказаних документів, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів: №UA10000/2020/000217/2 від 05.05.2020 (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №1) у графі 33 якого вказано про наступні обставини (підстави) його прийняття:
«При проведені контролю митної вартості товарів, заявленої до митного оформлення встановлено, що надані для підтвердження митної вартості документи не містять відомостей щодо включення числових значень складових митної вартості до ціни товару. Так, згідно наданого до митного оформлення інвойсу від 23.03.2020 №НКUА-2303/2020/60 (далі-інвойс), товар поставляється в Україну на умовах СРТ-Київ.
У наданому інвойсі не зазначено, які складові включено до ціни товарів, також не зазначено які умови оплати за товар. Пунктом 2.2 додатку від 22.01.2019 №1 до контракту від 13.12.2018 №1312/2018 зазначено що до ціни товару включена вартість його зберігання, завантаження, вартість тари, упаковки та маркування.
Таким чином, за результатами контролю митної вартості відповідно до частини 2 статті 54 Кодексу встановлено розбіжності та недостовірність даних щодо складових митної вартості, зокрема таких як транспортування, витрати на вивантаження та страхування. Таким чином, декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СРТ витрат, пов`язаних з транспортуванням товарів до названого місця призначення.
Декларантом додатково наданий прайс-лист не від виробника товарів, а від компанії продавця DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED який містить інформацію щодо ціни товарів на умовах поставки FOB-Dhekou, тоді як відповідно до інвойсу поставка товарів здійснюється на умовах СРТ-Кіеv. Наданий експертний висновок від 30.04.2020 №В-754 прийнято до уваги митницею, але він не може бути підставою для визнання митної вартості, оскільки у ході експертного аналізу експертом розглядались лише документи, що надавались до митного оформлення (контракт, інвойс). Тобто, експертом вартісний аналіз проводився на підставі наданих до митного оформлення товаросупровідних документів не врахована кон`юнктура ринку та біржові котирування вартості сировини, яка є основною складовою при виробництві товару. Також при перевірці посилань експерта на сайт з`ясовано, що всі цінові пропозиції діють на умовах поставки FОВ, тобто без додаткових витрат на основне перевезення (морській фрахт) та інші витрати, які виникають при перевезенні товару. Від надання інших додаткових документів декларант відмовився, про що повідомив митний орган листом від 04.05.2020 №б/н.
Таким чином, причинами, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано є: неподання декларантом всіх запрошених документів; відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної у поданих до митного оформлення документах, що не дає можливості митному органу перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі.».
Митна вартість за наведеною митною декларацією визначена із застосування резервного методу.
Разом з ЕМД №UA 100120/2020/626611 від 27.04.2020 до митного оформлення були надані наступні документи: зовнішньоекономічний контракт №1312/2018 від 13.12.2018, інвойс № НКUА-1703/2020/61 від 17.03.2020, додаткова угода №1 від 22.01.2019, додаткова угода №2 від 01.08.2019, додаткова угода №3 від 15.09.2019, коносамент BillofLading SZNLEG1902452 від 17.03.2020; автотранспортна накладна СМR №21 від 23.04.2020.
На виконання вимоги митного органу позивачем додатково надано митному органу експертний висновок від 30.04.2020 №В-754, прайс-лист компанії DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED від 02.03.2020, копію декларації країни відправлення №530420200040172402 від 03.11.2020, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва №640/3057/19 від 26.12.2019 та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2020 №640/3057/19/22384/2020.
За наслідком розгляду вказаних документів відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA10000/2020/000213/2 від 28.04.2020 (далі оскаржуване та/або спірне рішення №2), у графі 33 якого зазначено наступні підстави його прийняття:
«… при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, виявлено наступне.
1) в інвойсі від 17.03.2020 № НКUА- 1703/2020/61 не зазначено умови оплати за товар, тоді як пунктом 3.1 контракту від 13.12.2018 №1312/2018 (додаткова угода від 22.01.2019 №1 передбачено оплату протягом 90 банківських днів після реалізації товару;
2) відповідно до пункту 2.2 контракту від 13.12.2018 №1312/2018 (додаткова угода від 22.01.2019 №1 ціна товару включає вартість його зберігання і навантаження, тари, пакування та маркування, а відповідно до інвойсу від 17.03.2020 № НКUА- 1703/2020/61 товар поставляється на умовах СРТ-Кіеv.
Декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару додатково надано документи: експертний висновок від 30.04.2020 №В-754, прайс-лист компанії DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED від 02.03.2020, копію декларації країни відправлення №530420200040172402 від 03.11.2020. Прайс-лист компанії DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED містить інформацію щодо ціни товарів на умовах поставки FOB-Dhekou, тоді як відповідно до інвойсу від 17.03.2020             № НКUА- 1703/2020/61 поставка товарів здійснюється на умовах СРТ-Кіеv».
Митна вартість за наведеною митною декларацією визначена із застосування резервного методу.
За ЕМД №UA 100120/2020/627257 від 14.05.2020 до митного оформлення були подані наступні документи: зовнішньоекономічний контракт №1312/2018 від 13.12.2018, інвойс        № НKUА-3003/2020/62 від 30.03.2020, додаткова угода №1 від 22.01.2019,  додаткова угода №2 від 01.08.2019,  додаткова угода №3 від 15.09.2019, коносамент BillofLading SZNLEG1902452 від 30.03.2020; автотранспортна накладна СМR №027170 від 12.05.2020.
На вимогу митного органу ТОВ «УКРВІПСЕРВІС» надано експертний висновок від 30.04.2020 №В-754, прайс-лист компанії DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED від 02.03.2020.
За наслідком розгляду поданих документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості №UA10000/2020/000226/2 від 14.05.2020 (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №3), у графі 33 якого вказано про наступні підстави його прийняття:
«Поставка товарів здійснюється на підставі наданого контракту від 13.12.2018 №1312/2018 між DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED - Продавець та                                 ТОВ «УКРВІПСЕРВІС» (Україна) - Покупець (далі - Контракт). Реквізити зазначеного контракту наведено під кодом 4104, що означає контракт, укладений із виробником товару. Разом із тим, виробником товару зазначено компанію Meijing Lighting Factory Co., LTD,  ZHONGHENG ROAD HENGLAN TOWN, ZHONGSHAN CITY GUANGDONG CHINA, яка не є продавцем товару. Отже, зазначено недостовірну інформацію про контракт. Згідно п. 1.2 Контракту, умови поставки зазначаються у інвойсі. У наданому інвойсі від 30.03.2020 №НКUА-3003/2020/62 умовами поставки зазначено СРТ-Київ. Розділом 2 Контракту не встановлено, які складові митної вартості включено у ціну товару. У наданому інвойсі від 30.03.2020 №НКUА-3003/2020/62 також відсутня дана інформація.
Також, такі витрати згідно наданої декларації митної вартості не включені до митної вартості окремо. Таким чином, відсутні відомості щодо включення складових митної вартості, а саме транспортування до митного кордону України, навантаження та страхування до ціни товару та не додані до митної вартості відповідно до декларації митної вартості. Також, наявні розбіжності стосовно інформації про сплату фрахту: у коносаменті від 30.03.2020 №SZNLEG1902513 у одній графі, яка стосується оплати фрахту зазначено «FREIGHT PREPAID», в іншій - «AS ARRANGED», що означає, оплату фрахту за домовленістю, яка не застосовується при передплаті фрахту. Інвойсі від 30.03.2020 №НКUА-3003/2020/62 наданий у вигляді фотокопії, яка неприйнятна до читання, отже не можливо прочитати характеристики товару, необхідні для його ідентифікації, зокрема найменування та артикули товарів.
Декларантом додатково наданий прайс-лист не від виробника товарів, а від компанії продавця DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED який містить інформацію щодо ціни товарів на умовах поставки FOB-Dhekou, тоді як відповідно до інвойсу поставка товарів здійснюється на умовах СРТ-Кіеv….».
Митна вартість за наведеною митною декларацією визначена із застосування резервного методу.
За ЕМД №UА100120/2020/627785 від 27.05.2020 позивачем до митного оформлення були подані наступні документи: зовнішньоекономічний контракт №1312/2018 від 13.12.2018, інвойс № НKUА-3003/2020/62 від 30.03.2020, додаткова угода №1 від 22.01.2019,  додаткова угода №2 від 01.08.2019,  додаткова угода №3 від 15.09.2019, коносамент BillofLading SZNLEG1902452 від 19.04.2020; автотранспортна накладна СМR №027187 від 26.05.2020.
Додатково позивачем було надано митному органу експертний висновок від 27.05.2020 №В-937, прайс-лист компанії DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED від 02.03.2020.
За наслідком розгляду поданих документів відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості №UA10000/2020/000241/2 від 27.05.2020 (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №4) у графі 33 якого зазначено, серед іншого, про наступне:
«Поставка товарів здійснюється на підставі наданого контракту від 13.12.2018 №1312/2018 між DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED - Продавець та                                 ТОВ «УКРВІПСЕРВІС» (Україна) - Покупець (далі - Контракт). Реквізити зазначеного контракту наведено під кодом 4104, що означає контракт, укладений із виробником товару. Разом із тим, виробником товару зазначено компанію Meijing Lighting Factory Co., LTD,  ZHONGHENG ROAD HENGLAN TOWN, ZHONGSHAN CITY GUANGDONG CHINA, яка не є продавцем товару. Отже, зазначено недостовірну інформацію про контракт. Згідно п. 1.2 Контракту, умови поставки зазначаються у інвойсі. У наданому інвойсі від 30.03.2020 №НКUА-3003/2020/62 умовами поставки зазначено СРТ-Київ. Розділом 2 Контракту не встановлено, які складові митної вартості включено у ціну товару. У наданому інвойсі від 30.03.2020 №НКUА-3003/2020/62 також відсутня дана інформація.
Також, такі витрати згідно наданої декларації митної вартості не включені до митної вартості окремо. Таким чином, відсутні відомості щодо включення складових митної вартості, а саме транспортування до митного кордону України, навантаження та страхування до ціни товару та не додані до митної вартості відповідно до декларації митної вартості.
Пунктом 2.2 Контракту зазначено, що ціна товару визначена в інвойсі. У наданому інвойсі від 19.04.2020 №НКUА-1904/2020/63 відсутня інформація щодо включення до ціни товару транспортних, та інших витрат пов`язаних з доставкою вантажу, також ці витрати не включені до митної вартості у наданій до митного оформлення декларації митної вартості. Таким чином, відсутні відомості щодо включення складових митної вартості, а саме транспортування до митного кордону України, навантаження та страхування до ціни товару.
Декларантом додатково наданий прайс-лист не від виробника товарів, а від компанії продавця DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED який містить інформацію щодо ціни товарів на умовах поставки FOB-Dhekou, тоді як відповідно до інвойсу поставка товарів здійснюється на умовах СРТ-Кіеv….».
Митна вартість за наведеною митною декларацією визначена із застосування резервного методу.
За ЕМД №UА100120/2020/628471 від 11.06.2020 позивачем до митного оформлення були подані наступні документи: зовнішньоекономічний контракт №1312/2018 від 13.12.2018, інвойс № НKUА-3003/2020/62 від 30.03.2020, додаткова угода №1 від 22.01.2019,  додаткова угода №2 від 01.08.2019, додаткова угода №3 від 15.09.2019, коносамент BillofLading SZNLEG1902452 від 03.05.2020,  автотранспортна накладна СМR №48 від 09.06.2020.
Додатково позивачем було надано митному органу експертний висновок від 10.06.2020 №В-1052, прайс-лист компанії DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED від 03.03.2020.
За наслідком розгляду поданих документів відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості №UA10000/2020/000264/2 від 11.06.2020 (далі - оскаржуване та/або спінене рішення №5) у графі 33 якого зафіксовано наступні обставини:
«Поставка товарів здійснюється на підставі контракту від 13.12.2018 №1312/2018 (далі - Контракт). Згідно п. 1.2 Контракту умови поставки СРТ-Київ. Розділом 2.2 Контракту зазначено, що вартість товару включає зберігання, завантаження, вартість тари, пакування та маркування. Отже, до ціни товару не включено транспортування до порту України. У наданому інвойсі від 03.05.2020 № НКUА-0305/2020/64 також відсутня дана інформація. Таким чином, декларантом не надано інформації стосовно складових митної вартості, необхідних при її обчисленні, що суперечить положенням статті 52, частин 2 та 10 статті 58 Кодексу.
Разом з тим, у наданому коносаменті 52МІ_ЕС1902874 відсутній підпис та повні дані перевізника, що може свідчить про недостовірність наданого документу. Також, наявні розбіжності стосовно інформації про сплату фрахту: у коносаменті у графі, яка стосується оплати фрахту зазначено «FREIGHT PREPAID», в іншій - «AS ARRANGED», що означає, оплату фрахту за домовленістю, яка не застосовується при передплаті фрахту.
Декларантом додатково наданий прайс-лист не від виробника товарів, а від компанії продавця DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED, який містить інформацію щодо ціни товарів на умовах поставки FOB-Dhekou, тоді як відповідно до інвойсу поставка товарів здійснюється на умовах СРТ-Кіеv.
Прайс-лист не містить умов, що необхідні для здійснення замовлення будь-якому продавцю, а саме: чи потрібна попередня оплата, мінімальна партія заказу, термін виконання замовлення та інші дані, отже прас-лист суперечить поняттю «дійсної вартості» у розумінні статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.
Прайс-лист не містить даних щодо торгівельних марок товарів. Крім того, виробником частки товарів, що оформлюється за інвойсом НКUА-0305/2020/64 є інше підприємство, а саме: Meijing Lighting Factory Co., LTD. Отже вимогу п.6 частини 3 статті 53 Кодексу декларантом не виконано. Наданий експертний висновок від 10.06.2020 №В-1052 виданий на підставі Контракту та інвойсу №НКUА-0305/2020/64, у яких відсутні торгові марки Ргеуа, Мауіопі. Разом з тим, у висновку вони зазначаються. Також, при перевірці посилань експерта на сайт з`ясовано, що всі цінові пропозиції діють на умовах поставки FОВ, тобто без додаткових витрат на основне перевезення (морській фрахт) та інші витрати, які виникають при перевезенні товару. Експертом без посилань на вимогу нормативного документу а тільки за рекомендаціями громадського об`єднання, робиться висновок щодо знижки на товар 10-20%. Отже, висновок не може бути підставою для визначення вартості товарів.».
Митна вартість за наведеною митною декларацією визначена із застосування резервного методу.
Не погоджуючись з вказаними рішеннями про коригування митної вартості товару, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, товариство звернулось до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з наступного:
-          навіть у разі витребування додаткових документів, митний орган має враховувати, що ненадання їх повного пакету може бути підставою для коригування митної вартості лише тоді, коли подані документи є недостатніми або такими, що в сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації про заявлену митну вартість;
-          позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України, а також на вимогу митного органу на підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною договору/контракту було надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, визначеного ч. 2 ст. 53 МК України;
-          крім того, в рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості імпортованих позивачем товарів, відповідач повинен був навести конкретну інформацію та критерії, за якими він порівнював відповідних товар з тим, який був імпортований позивачем (період постачання, країну відправлення, умови поставки тощо). У спірних рішеннях про коригування митної вартості такі дані відсутні.
Натомість, апелянт вважає висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк, судом не було враховано аргументи митного органу. Під час контролю митної вартості задекларованих позивачем товарів, виявлено, що надані документи містять розбіжності стосовно числових значень, не містять всіх даних, що підтверджують відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.
Зважаючи на вказане, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до положень ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Приписами ч. 1 ст. 51 МК України, передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Відповідно до ч. ч. 2, 4, 8, 9 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.
У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.
Відповідно до норм ч. ч. 1-4 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;      2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;            6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).
Вимоги ч. ч. 1, 2, 3, 5 ст. 54 МК України, передбачають, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Згідно з ч. 6 ст. 54 МК України, зокрема, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до ч. 12 ст. 264 МК України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.
Згідно з ч. ч. 1, 7, 8, 9 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.
Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.
У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.
Згідно з нормами ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);  ґ) резервний.
Колегія суддів звертає увагу на те, що пріоритетним до застосування є саме основний метод. Це, у свою чергу, обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару.
Тож, з наведеного слідує, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але зазначені повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, які зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, та інше.
При цьому, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що зазначені приписи митного законодавства зобов`язують суб`єкта владних повноважень зазначити та відобразити у своєму рішенні конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також, у достатній мірі обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності, і лише за умови наявності сумнівів у повності/достовірності інформації, наданої декларантом, які мають певне вираження, тобто, можуть бути обгрунтовані/доведені, а не загальні, лише з посиланням на наявність права митного органу перевіряти задекларовані суб`єктом господарювання зобов`язання.
Рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.
Однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.
Так, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). У свою чергу, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Натомість, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Таким чином, єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у ст. 53 МК України;            2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору);                      4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.
Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що, відповідно до додаткового договору від 22.01.2019 №1 до Контракту №1312/2018, пункт 2 розділу "Ціна та загальна вартість Контракту" викладено у наступній редакції: 2.1. Асортимент, ціна, кількість, умови поставки конкретної партії товару визначається сторонами в інвойсах, що є невід`ємною частиною контракту. 2.2. Ціна товару включає вартість зберігання і навантаження, тари, упаковки та маркування. 2.3. загальна вартість контракту складає 1500000 доларів США. Пункт 3 розділу "Оплата товарів і порядок розрахунків" викладно в наступній редакції: 3.1. покупець здійснює оплату загальної вартості кожної окремої поставки, погодженої сторонами протягом 90 банківських днів після реалізації товару, у разі якщо інше не вказано в інвойсі. 3.2. валюта платежу - долар США.
Згідно з Інкотермс 2010 термін CPT (Carriage Paid To (…named placе of destination) Фрахт/перевезення оплачені до ( … назва місця призначення) означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики втрати чи пошкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику. За умовами CPT на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Даний термін може застосовуватись під час перевезення товару будь-яким видом транспорту, виключаючи змішані перевезення. Отже, за правилами поставки на умовах СРТ, витрати на доставку товару покладаються на продавця товару, в даному випадку на Компанію Development Manufacturing Factory Limited.
Тож, з наведеного висновується, що є помилковими доводи митного про ненадання позивачем додаткових документів на підтвердження понесених ним витрат на поставку товару та відсутності інформації щодо ціни яка сплачена, оскільки, відповідно до умов контракту станом на час здійснення митного оформлення покупцем не було здійснено оплату поставленого товару, при цьому, в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б вказували на те, що у ціну контракту не включено витрати продавця на перевезення товару, а не зазначення таких витрат в контракті, інвойсі, на переконання суду, не є свідченням про їх не включення за умовами поставки CPT.
Щодо доводів митного органу в частині відсутності страхових документів, суд першої інстанції цілком обґрунтовано звернув увагу на те, що відомості про страхування товару відсутні, митний орган не надав доказів, які б вказували на те, що страхування товару все ж таки здійснювалось, у той час коли, ТОВ «УКРВІПСЕРВІС» стверджує про відсутність обставин страхування товару.
Також, не можуть бути прийняті до уваги посилання митного органу в рішеннях про коригування митної вартості на ті обставини, що декларантом не надано інформації, яка підтверджує, що наданий зовнішньоекономічний контракт є контрактом з виробником, тому прайс-лист наданий не від виробника, адже декларантом було надано прайс-лист від 13.12.2018 Компанії Development Manufacturing Factory Limited. Пунктом 1.3 Контракту від 13.12.2018 №1312/2018 визначено, що Meijing Lighting Factory Co. LTD, фабрика є підрозділом Development Manufacturing Factory Limited.
До того ж, чинне законодавство не містить обов`язкової форми прайс-листа. а кожен виробник та/або продавець товару формує свій прайс-лист відповідно до власної комерційної політики, зазначаючи в ньому ту інформацію, яку він вважає доцільною, тим більше, у даному випадку, це був не внутрішній, а зовнішній ринок. При цьому, виокремити складові ціни можливо лише в такому документі як калькуляція ціни товару.
Між тим, щодо відмінностей умов поставки згідно контракту - СРТ-Кіеv та умов поставки наведеної у прайс-листі та висновку експерта - FOB-Dhekou, згідно із правилами Інкотермс 2010, ціна FOB передбачає, що продавець включає в ціну товару усі витрати з доставляння товару до порту відправлення і його навантаження на борт судна. Решту витрат і ризики щодо втрати чи ушкодження товару повинен нести покупець. Термін FOB також застосовують тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом. Водночас, митним органом жодним чином не аргументовано, яким чином дана відмінність виплинула або могла вплинути на ціну товару за контрактом, адже як за умовами CPT, так і за умовами FOB, витрати на перевезення товару здійснює продавець. Відмінним є застосування FOB тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом. Належних та достатніх доказів на підтвердження того, що такі відмінності виплинули на митну вартість товарів відповідачем до суду не було надано.
Що стосується тверджень митного органу в частині відсутності в інвойсі умови оплати товару, у той час коли, умовами контракту такі умови визначені, слід врахувати, що відповідно до пункту 2.2 контракту, ціна на товар визначена в інвойсах, а пунктом 3.1 додаткової угоди №1 до контакту №1312/2018 від 22.01.2019 встановлено, що покупець здійснює оплату товару загальної вартості кожної окремої  поставки, узгодженої сторонами, на протязі 90 банківських днів після реалізації товару, якщо інше не вказано в інвойсі. Тож, умови оплати товару за загальним правилом визначені додатковою угодою №1 до контакту №1312/2018 від 22.01.2019, що не протирічить умовам контракту та законодавству України. В той же час, такі умови можуть бути визначені в інвойсі, однак, у випадку їх не зазначення умови оплати товару застосовуються ті, які визначені додатковою угодою №1 до контакту №1312/2018 від 22.01.2019.
З приводу наданих позивачем висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, слід наголосити на тому, що останні не є обов`язковими документами в розумінні положень частини 2 статті 53 МК України. Відповідачем під час розгляду даного спору так і не було доведено, що відомості, які зазначені у відповідних висновках вказують на заниження ТОВ «УКРВІПСЕРВІС» митної вартості товарів.
Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновок суду першої інстанції про те, що товариством позивача під час митного оформлення товарів було надано документи у відповідності до частини 2 статті 53 МК України, які, в свою чергу, в повній мірі підтверджують заявлену ним митну вартість за ціною контракту (договору).
Окрім цього, не можуть бути взяті до уваги посилання митного органу на неможливість застосування попередніх методів і визначення митної вартості із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 МК України, яка що найбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях за митними деклараціями, що наведені у спірних рішеннях, оскільки при здійсненні коригування митної вартості в рішенні про коригування митний орган обов`язково повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які ним використовувалися при визначенні митної вартості за відповідним методом. Тобто, у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості імпортованих позивачем товарів, відповідач повинен був навести конкретну інформацію та критерії, за якими він порівнював відповідних товар з тим, який був імпортований позивачем (період постачання, країну відправлення, умови поставки тощо). У спірних рішеннях про коригування митної вартості такі дані відсутні.
У той же час, відповідачем ані суду першої, ані суду апеляційної інстанцій не надано жодних доказів недостовірності заявленої товариством вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товару, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.
Зазначені в апеляційній скарзі доводи митного органу не є підставою для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом, адже варто враховувати й те, що торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах свободи договору, при цьому, безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за другорядним методом (резервним) та прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів. 
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто, прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.          
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,
         
  П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Київської  митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 вересня 2021 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                           О.М. Ганечко

Судді                                                                                                        Є.О. Сорочко

                                                                                                       Я.М. Василенко