УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
31 січня 2022 року
м. Київ
 
справа № 214/656/13-ц
провадження № 61-21459ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О.,                    Русинчука М. М. вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 вересня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року в справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У липні 2021 року ТОВ «Спектрум Ессетс» звернулось до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Заяву мотивовано тим, що заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 червня 2013 року задоволено позов ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 та стягнуто з відповідачки заборгованість за кредитним договором №014/7740/3/11498 у загальному розмірі 46 233,31 грн та судові витрати у розмірі 462,33 грн. Заявник указував, що ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2021 року замінено стягувача ПАТ «ЕрстеБанк» на його правонаступника ТОВ «Спектрум Ессетс». Зазначав, що після заміни сторони виконавчого провадження ТОВ «Спектрум Ессетс» зверталося до відділу державної виконавчої служби та отримало відповідь, що 08 червня 2018 року винесено постанови про повернення виконавчих листів. Разом із тим, заявник наголошує на тому, що стягувач виконавчі листи не отримував, що свідчить про їх втрату під час поштового пересилання. Акцентує увагу на тому, що тільки у 2021 році заявнику як новому стягувачу стало відомо, що виконавча служба не виконала виконавчий документ і не надала підтвердження його направлення стягувачу. Уважаючи, що виконавчий документ втрачено, а строк його пред`явлення до виконання пропущено з поважних причин при обставинах, які не залежали від стягувача, заявник просив видати дублікат виконавчого листа та поновити строк пред'явлення йогодо виконання.
 
Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 вересня 2021 року в складі судді Хомініч С. В., залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року в складі колегії суддів Зубакової В. П., Барильської А. П., Бондар Я. М., в задоволенні заяви відмовлено.
 
Суди виходили з того, що заявник не надав доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання,зокрема, вчинення усіх залежних від нього дій, спрямованих на своєчасне подання виконавчих листів до виконання. Оскільки суди не вбачали підстав для поновлення пропущеного стягувачем строку, вимога заявника про видачу дубліката виконавчого листа також залишена без задоволення.
 
29 грудня 2021 року ТОВ «Спектрум Ессетс» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення та просить скасувати їх як такі, що прийняті з порушенням норм процесуального права, оскільки суди не встановили всіх обставин справи та дійшли помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви. Зазначає, що виконавча служба не надала доказів фактичного відправлення виконавчих листів стягувачу, а тому відсутні підстави вважати, що вони втрачені з вини ТОВ «Спектрум Ессетс» або попереднього стягувача. Вказує, що заявник лише в липні 2021 року дізнався про відсутність відкритих виконавчих проваджень та втрату виконавчих листів. Посилається на те, що суд першої інстанції помилково вказав, що виконавчі листи підлягали пред`явленню протягом одного року, а не протягом трьох, як це передбачено Законом України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент видачі виконавчих листів. Тобто, строк пред`явлення виконавчих документів до виконання сплив у червні 2021 року, а з заявою про поновлення пропущеного процесуального строку стягувач звернувся вже в липні 2021 року. Вказував, що суди не сприяли заявнику у реалізації наданих йому процесуальних прав та проігнорували клопотання про забезпечення доказів.
 
У відкритті касаційного провадження в частині вимог заяви щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання слід відмовити з таких мотивів.
 
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу. 
 
У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
Оскарження ухвали щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання передбачено пунктом 24 частини першої статті 353 ЦПК України.
 
Таким чином, підстав для відкриття касаційного провадження немає, оскільки оскаржені судові рішення в частині вимог щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.
 
У відкритті касаційного провадження в частині вимог заяви про видачу дубліката виконавчого листа слід відмовити з наступних підстав.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 2 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
 
Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання  сплив,  і  суд  його  не  поновив,  то  за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».
 
Оскільки суди встановили відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, то правильник є висновок судів про відмову в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.
 
З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом першої та апеляційної інстанцій норми  права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування.
 
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 вересня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року відмовити.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                      Н. О. Антоненко
 
                                                                                          І. О. Дундар
 
                                                                                             М. М. Русинчук