Ухвала
 
14 лютого 2022 року
м. Київ
справа № 646/7639/17
провадження № 61-918ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківськогоапеляційного суду від 03 листопада 2021 року в справі за позовом  ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Сфінк», про стягнення заборгованості за договором оренди,  
встановив:
У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк»(далі - ПАТ «КБ «ПриватБанк»), у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у сумі 62 147 516, 51 грн.
Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ПАТ «КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди від 29 квітня 2005 року у розмірі 19 899 017, 49 грн, в тому числі: 13 175 370, 45 грн заборгованості з орендної плати, 696 977, 76 грн - 3 % річних, 76 501, 98 грн пені за прострочення платежів з орендної плати та 5 950 167, 30 грн неустойки у розмірі подвійної орендної плати за весь час прострочення повернення майна з оренди.
Стягнуто з ПАТ «КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 520, 00 грн. 
У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.
Не погодившись з указаним рішенням, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, необ`єктивне, неповне та формальне дослідження обставин справи, просило рішення суду першої інстанції скасувати та у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Постановою Харківського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2021 року скасовано.
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 5 645, 43 грн.
Повернуто АТ КБ «Приватбанк» з Державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір за платіжним дорученням PROM6BVUZX від 06 травня 2021 року у розмірі 6 354, 57 грн. 
14 січня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року у вищевказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).    
Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків. 
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 28 січня 2022 року заявником надіслано до суду касаційної інстанції нову редакцію касаційної скарги.  
В касаційній скарзі заявник просить суд поновити строк на звернення з касаційною скаргою, вказує, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції ним отримано лише 20 грудня 2021 року. На підтвердження наведеного надано копію поштового конверта суду апеляційної інстанції, яким направлялась оскаржувана постанова, тароздруківку щодо відстеження пересилання поштових відправлень УДППЗ «Укрпошта», згідно з якою відправлення за трек-номером 6130121111864, надіслане Харківським апеляційним судом на адресу  ОСОБА_1 , було вручено заявнику 20 грудня 2021 року. 
Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено із поважних причин, він підлягає поновленню.
Підставами касаційного оскарження судового рішення заявникзазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: 
- застосування апеляційним судом норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у  постановах  Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року в справі № 924/80/19, від 13 грудня 2019 року в справі № 910/20370/17, від 09 квітня 2020 року в справі № 910/4962/18 та від 01 жовтня 2020 року в справі № 904/5610/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
- відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права в подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України);
- судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 397, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року. 
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі. 
Витребувати з Червонозаводського районного суду м. Харкова цивільну справу № 646/7639/17 за позовом   ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Сфінк», про стягнення заборгованості за договором оренди.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 30 березня 2022 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
 
                                                                                                            А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                            Є. В. Коротенко