Постанова
іменем України 
8 лютого 2022року
м. Київ
справа № 754/21247/14
провадження № 51-3818км21
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                              ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання              ОСОБА_4 , 
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
захисників                                                  ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження, на ухвалу Київського апеляційного суду від 3 вересня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року у  кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014100000000348 від 13 лютого 2014  року.
 
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2 Кримінального кодексу України (далі – КК) на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) у зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована відповідальність за інкриміноване обвинуваченим діяння. 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 3 вересня 2021 року на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399КПК відмовлено у задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні – прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_14 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року.
 
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Як вказує прокурор, апеляційним судом не було враховано того, що апеляційна скарга подана саме 7  червня 2021 року (перший робочий день після неробочих днів 5–6 червня 2021  року), що підтверджується вихідними реквізитами документа (вихідний номер, дата та штрих-код) і штампом про відправлення Київської міської прокуратури. При цьому, як звертає увагу прокурор, колегією суддів не враховано й те, що відповідно до Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора № 27 від 12 лютого 2019  року та Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України № 814 
від 20 серпня 2019 року, днем виконання документа вважається день реєстрації його як вихідного документа. Крім того, вказує, що відповідно до Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах, кожен документ реєструється в суді лише один раз: вхідні – у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо документ надійшов у неробочий час, створювані – у день підписання або затвердження, а у разі неможливості з об`єктивних причин (кінець робочого дня, тощо) здійснити реєстрацію вхідної кореспонденції в день її надходження така кореспонденція реєструється в автоматизованій системі в термін, визначений у розпорядженні керівника апарату суду, із зазначенням причин встановлення такого терміну, що також судом не було перевірено.
 
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 підтримав касаційну скаргу прокурора та просив її задовольнити.
Захисники ОСОБА_6 і ОСОБА_7 заперечували щодо задоволення касаційної скарги прокурора та просили судове рішення залишити без зміни.
 
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 та захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин.
У п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК передбачено, що підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. При цьому істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК).
Згідно зі ст. 370 і ч. 2 ст. 418 КПК ухвала суду апеляційної інстанції повинна бути законною, обґрунтованою і вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Під час перевірки матеріалів кримінального провадження колегією суддів касаційної інстанції встановлено, що доводи касаційної скарги прокурора про подачу ним апеляційної скарги в межах строку на апеляційне оскарження є безпідставними.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин його пропуску.
Виходячи зі змісту норм процесуального закону, під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Зазначених вимог кримінального процесуального закону апеляційний суд дотримався повною мірою.
Як убачається з ухвали Київського апеляційного суду від 3 вересня 2021 року, постановляючи на підставі п. 4 ч. 3 ст.  399 КПК ухвалу про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції зазначив, що наведені у клопотанні про поновлення строку причини пропуску строку на оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки перешкод об`єктивного характеру для звернення з апеляційною скаргою у передбачений Законом строк прокурором не наведено і колегією суддів не встановлено.
Такий висновок апеляційного суду, на думку колегії суддів касаційної інстанції, ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону та матеріалах провадження.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2 КК на підставі п. 4 ч. 1 ст.  284 КПК у зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована відповідальність за інкриміноване обвинуваченим діяння, вчинене особами.
Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні – прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_14 8 червня 2021 року подав апеляційну скаргу.
Зазначена апеляційна скарга була предметом розгляду в суді апеляційної інстанції.
Так, ухвалою Київського апеляційного суду від 7 липня 2021 року апеляційну скаргу прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_14 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року було повернуто апелянту на підставі п.  4 ч. 3  ст. 399 КПК у зв`язку з тим, що її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.
10 серпня 2021 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні – прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_14 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року про закриття кримінального провадження № 12014100000000348 від 13 лютого 2014 року.
В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження прокурор зазначив про те, що при постановленні ухвали апеляційним судом не було враховано, що апеляційна скарга подана 7  червня 2021  року, тобто у перший робочий день після неробочих днів – 5 червня 2021 року та 6 червня 2021 року, що підтверджується вихідними реквізитами документа та штампом відправлення Київської міської прокуратури.
Разом з тим, як убачається з матеріалів кримінального провадження, апеляційну скаргу на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року прокурор у кримінальному провадженні – прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_14 подав лише 8 червня 2021 року (т. 13 а.с. 99–100), про що свідчить штамп поштового відправлення Укрпошти на копії поштового конверту, тобто після закінчення строку апеляційного оскарження, визначеного ст. 395 КПК.
При цьому згідно з журналом судового засідання від 31 травня 2021 року та аудіозаписом зазначеного судового засідання, який міститься на технічному носії фіксації кримінального провадження в суді першої інстанції, вступна та резолютивна частина ухвали Деснянського районного суду м. Києва була оголошена за участю прокурора, який її оскаржує. Таким чином, останнім днем строку для подачі апеляційної скарги для прокурора було 7  червня 2021 року.
Доводи ж прокурора про те, що відповідно до вихідних реквізитів документа і штампу про відправлення Київської міської прокуратури апеляційна скарга на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року подана ним саме 7  червня 2021 року, є неспроможними та з огляду на положення ст. 116 КПК не можуть вважатися належним підтвердженням факту подачі прокурором апеляційної скарги в межах строку апеляційного оскарження.
Отже, суд апеляційної інстанції дотримався вимог процесуального закону та з огляду на наведені у клопотанні прокурора причини пропуску строку оскарження, керуючись п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК, обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року.
Ухвала апеляційного суду є належно обґрунтованою та вмотивованою і за своїм змістом відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.
Враховуючи зазначене, касаційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Суд
у х в а л и в:
Ухвалу Київського апеляційного суду від 3 вересня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні – прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_14 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Деснянського районного суду м. Києва 
від 31 травня 2021 року залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження, – без задоволення. 
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
С у д д і:

 
 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                                 ОСОБА_3