ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

16 грудня 2021 року 	м.Суми	

Справа №588/581/13-ц 
Номер провадження 22-ц/816/1846/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Левченко Т. А. ,  Ткачук С. С. 
за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І., 
сторони: заявник - Прокуратура Тростянецького району Сумської області в інтересах територіальної громади Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області,
особа, яка не брала участь у справі - ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Абрамовича Олексія Володимировича на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 08 квітня 2013 року в складі судді Шевченко В.С., ухваленого в м. Тростянець, -

в с т а н о в и в :

28 березня 2013 року прокурор Тростянецького району в інтересах територіальної громади Мартинівської сільської ради Тростянецького району звернувся із заявою про визнання відумерлою спадщину у вигляді земельної частки (паю) розміром 5,36 га ріллі вартістю 28718,10 грн на землях Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області - сертифікат СМ №0191322, виданий 12 лютого 1997 року, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та передачу її територіальній громаді Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області у власність.
Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) на землях Мартинівської сільської ради розміром 5,36 га ріллі вартістю 28718,10 грн. Оскільки спадкоємці за законом відсутні, тому, на думку прокурора, є підстави для визнання спадщини відумерлою.
Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 08 квітня 2013 року заяву задоволено.
Спадщину у вигляді земельної частки (паю) розміром 5,36 га ріллі вартістю 28718,10 грн на землях Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області -сертифікат СМ №0191322, виданий 12 лютого 1997 року, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - визнано відумерлою та передано її територіальній громаді Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області у власність.
ОСОБА_1 не брала участь у розгляді даної справи, проте через свого представника оскаржила вказане судове рішення. В апеляційній скарзі заявниця просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні заяви прокурора. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суд не з`ясував коло спадкоємців після смерті ОСОБА_2 . Зокрема, заявниця є онукою спадкодавця і на день його смерті проживала з ним, тобто фактично прийняла спадщину. Відтак, суд ухвалив рішення, яке порушує спадкові права заявниці.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Від Тростянецької міської ради, до складу якої на час апеляційного розгляду входить територія громади Мартинівської сільської ради Тростянецького району, надійшла заява про розгляд справи без участі представника, у якій заявник при вирішення спору покладається на розсуд суду.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Абрамовича О.В., прокурора Сумської обласної прокуратури Тихонової О.М., дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер у с. Мартинівка ОСОБА_2 (а.с. 5).
Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) на землях Мартинівської сільської ради розміром 5,36 га ріллі, вартістю 28718,10 грн - сертифікат СМ № 0191322, виданий 12 лютого 1997 року.
Судом також встановлено, що заповіт ОСОБА_2 на спадкове майно не складався, спадкоємців за законом, які б претендували на спадкове майно, немає.
Згідно витягу зі спадкового реєстру №33513090 після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с. 4).
Задовольняючи вимоги заяви прокурора, суд першої інстанції виходив з того, що зібрані у справі докази свідчать про наявність підстав для визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді.
Проте, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з вказаним висновком місцевого суду з наступних підстав.
Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 234 ЦПК України (в редакції, що діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення), справи про визнання спадщини відумерлою розглядаються судом в порядку окремого провадження.
Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб (ч. 1 ст. 277 ЦПК України в редакції на час ухвалення рішення).
Згідно зі ст. 278 ЦПК України (редакції, що діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення), суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.
Вимоги процесуального закону про порядок розгляду справ про визнання спадщини відумерлою в порядку окремого провадження залишаються у чинному ЦПК України (статті 334-338).
Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним дідом заявниці ОСОБА_1 (а.с. 37-40). На день своєї смерті спадкодавець був зареєстрований та проживав разом із заявницею по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Мартинівської сільської ради від 09 листопада 2020 року № 220. Більше того, вона забрала собі особисті речі діда - оригінал свідоцтва про його народження, одяг, інструменти.
Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.
Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.
Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.
Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:
1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;
2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.
Доказів відмови заявниці апеляційної скарги від спадщини матеріали справи не містять, остання спадкує за правом представлення згідно ч. 2 ст. 529 ЦК Української РСР, так як її батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відтак, суд, розглянувши заяву прокурора в інтересах селищної ради без обов`язкового повідомлення усіх заінтересованих осіб, неправильно застосував положення ст. 1277 ЦК України та дійшов помилкового висновку про визнання спадщини ОСОБА_2 відумерлою.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Під час ухвалення рішення, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування такого рішення з ухваленням нового про відмову у задоволенні заяви прокурора Тростянецького району Сумської області в інтересах територіальної громади Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області про визнання спадщини відумерлою.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Абрамовича Олексія Володимировича задовольнити.
Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 08 квітня 2013 року скасувати.
Відмовити у задоволенні заяви Прокуратури Тростянецького району Сумської області в інтересах територіальної громади Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області про визнання відумерлою та передачу територіальній громаді Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області у власність спадщини у вигляді земельної частки (паю) розміром 5,36 га ріллі вартістю 28718,10 грн на землях Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області - сертифікат СМ № 0191322, виданий 12 лютого 1997 року, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий -                                                         В.І. Криворотенко

Судді:                                                                Т.А. Левченко

                                                                       С.С. Ткачук