УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/164/22 Головуючий у 1-й інст. Петровська М.В. 
Категорія 84           Доповідач Трояновська  Г. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Трояновської Г.С.
суддів: Галацевич О.М., Микитюк О.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Житомирі цивільну справу № 296/164/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Еліт Фінанс”, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Сіщук Володимир Васильович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Грішина Євгена Олексійовича на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 13 січня 2022 року, постановлену під головуванням судді Петровської М.В. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 07.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем (зареєстрований в реєстрі за №105157) про звернення стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Еліт Фінанс” заборгованості в сумі 54 245 грн 80 коп, яка виникла за договором №001-05510-160213 від 16.02.2013, та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 50 грн 00 коп.
Одночасно із позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №66933990, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Сіщуком Володимиром Васильовичем на підставі виконавчого напису, вчиненого 07.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем (зареєстрований в реєстрі за №105157) про звернення стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Еліт Фінанс” заборгованості в сумі 54 245 грн 80 коп, яка виникла за договором №001-05510-160213 від 16.02.2013, та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 50 грн 00 коп.
Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 13 січня 2022 року матеріали цивільної справи направлено за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва (903113, м. Київ, вул. Полковника Шутова,1).
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник позивача адвокат Грішин Є.О. звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду. Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції щодо визначення підсудності за місцем проживання ОСОБА_1 , як боржника, у м. Києві, що знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Корольовського районного суду м. Житомира є необґрунтованими та прийнятими без врахування всіх обставин справи та норм матеріального права. Також вказує, що висновок суду про те, що спірний виконавчий напис виконується за місцем роботи позивача - в м. Дубно Рівненської області не є підставою для відмові у відкритті провадження за місцем проживання та реєстрації позивача. Зазначає, що висновки суду першої інстанції суперечать положенням ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
На підставі ч. 13 ст.7 та ст.369 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників процесу про розгляд справи.
У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Передаючи справу на розгляд іншому суду, суд першої інстанції виходив з того, що із долучених до позовної заяви копії виконавчого напису нотаріуса, зареєстрованого в реєстрі за №105157 від 07.06.2021, та копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №66933990 від 24.09.2021 вбачається, що адресою місця проживання ОСОБА_1 , як боржника - фізичної особи, є АДРЕСА_1 , що знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Корольовського районного суду м. Житомира. 
Крім того, з копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника винесеної 17.11.2021 в межах виконавчого провадження ВП №66933990 вбачається, що спірний виконавчий напис виконується за місцем роботи позивача ОСОБА_1 – Товариства з обмеженою відповідальністю “Західна агровиробнича компанія”, що знаходиться за адресою: м. Дубно, пров. Центральний, 1, Дубенський район, Рівненська область. Також з наявних в матеріалах справи інших постанов, винесених в межах виконавчого провадження ВП №66933990, зокрема постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 24.09.2021 та постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 24.09.2021 вбачається, що місцем проживання ОСОБА_1 в них вказано АДРЕСА_1 .
Суд першої інстанції вважав, що з доданих до позовної заяви матеріалів не вбачається наявність підстав вважати, що за зареєстрованим чи/або фактичним місцем проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ) вчиняються будь-які дії в межах виконавчого провадження ВП №66933990, спрямовані на виконання спірного виконавчого напису, вчиненого 07.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. та зареєстрованого в реєстрі за №105157, а отже наведена адреса місця проживання/реєстрації не є місцем виконання виконавчого напису. 
З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідності до вимог ч.12 ст. 28 ЦПК України, дана справа не підсудна Корольовському районному суду м. Житомира.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч.2 ст.27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Стаття 28 ЦПК України регламентує підсудність справ за вибором позивача. Зокрема, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання (ч. 12 ст.28 ЦПК України).
Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу(частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).
Аналіз ч. 2 ст.27 та ч. 12 ст. 28 ЦПК України свідчить, що позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, може бути пред`явлений до суду за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса, або до суду в залежності від територіальності по реєстрації та місцезнаходженню відповідача за вибором позивача.
Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».
За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника–фізичної особи, за місцезнаходженням боржника–юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.
Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями (Постанова КЦС ВС від 29.10.2020 у справі № 263/14171/19).
Відповідно до ст. 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" виконавчим округом приватного виконавця є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Згідно роз`яснень, викладених у п. 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" № 3 від 01.03.2013, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.
Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.
З матеріалів справи вбачається, що у січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою до Корольовського районного суду м. Житомира про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Матеріалами справи підтверджено, що 07.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість по кредитному договору та платі за вчинення виконавчого напису у загальній сумі 54 245,80грн. (а.с. 9). Зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 у виконавчому написі зазначено: АДРЕСА_1 .
За вказаним виконавчим написом приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Сіщуком В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66933990 від 24.09.2021, де зазначено адресу боржника ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .
Разом з тим, звертаючись до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_1 зазначив місце своєї реєстрації – АДРЕСА_3 та адресу фактичного проживання та листування – АДРЕСА_2 . 
Ксерокопією паспорта, яка міститься в матеріалах справи, підтверджується, що останнє місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою - АДРЕСА_2 (а.с.61).
ОСОБА_1 знятий з місця проживання за адресою - АДРЕСА_1 14 березня 2018 року (а.с.61).
Отже, враховуючи положення ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» щодо проведення виконавчих дій за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна, ОСОБА_1 , використавши право альтернативної підсудності, пред`явив позов до Корольовського районного суду м. Житомира – за місцем свого проживання, реєстрації та знаходження майна.
Враховуючи, що позивач при пред`явленні позову дотримався правил альтернативної підсудності, суд не вправі повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду. 
З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу про передачу позову ОСОБА_1 на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 статті  379 ЦПК України є підставою для її скасування з поверненням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367-369, 374, 376, 379, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Грішина Євгена Олексійовича задовольнити.
Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 13 січня 2022 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий          Судді