У Х В А Л А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
21 лютого 2022 року                                                                              
м. Київ
 
справа №756/14447/21
провадження № 51-753ска22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі – Суд):
 
головуюча                                       ОСОБА_1 ,
судді:                                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП),
 
в с т а н о в и в:
Адвокат ОСОБА_4 звернулася до Суду з касаційною скаргою на вказані судові рішення з вимогою про їх скасування та закриття провадження у справі.
Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2021 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Постановою Київського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, а постановуОболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2021 року – без зміни.   
Суд, перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції Україниоднією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець керувався такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац 6 підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 
19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ashingdane v. the United Kingdom» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Krombach v. France» від 13 лютого 2001 року).
Частинами 2, 10 статті 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності може бути оскаржена до апеляційного суду, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Таким чином, обмеження права на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції у справах про адміністративні правопорушення, встановлені у ст. 294 цього Кодексу, відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.
Відповідно до положень статей 36, 37 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції в порядку, встановленому процесуальним законом. 
Касаційний кримінальний суд, який діє в складі Верховного Суду, здійснює кримінальне провадження в касаційному порядку, згідно з положеннями статей 1, 3, 30, 31 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК України).
Здійснення Верховним Судом касаційного провадження у справах про адміністративні правопорушення не передбачено як кримінальним процесуальним законом, так і нормами КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, постанова Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2021 року та постанова Київського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року не можуть бути предметом розгляду Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду.
Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 294 КУпАП, п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд
 
п о с т а н о в и в:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                      

 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                       ОСОБА_3