ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 686/21702/21
Провадження № 22-ц/4820/207/22
Хмельницький апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. ( суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.
секретар судового засідання Дубова М.В.
з участю: відповідача, її представника
розглянув у відкритому судовому засіданні справа № 686/21702/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2021 року в складі судді Палінчака О.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.
Заслухавши доповідача, пояснення відповідача, її представника, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд
в с т а н о в и в:
У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 квітня 2010 року у справі № 2-2644/10, з ј частки від заробітку (доходу) щомісячно до 1/10 частки від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_2 зазначав, що згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 квітня 2010 року, він сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі ј частки від заробітку щомісяця. Проте, на даний час його матеріальний стан суттєво змінився, оскільки він створив нову сім`ю і понад три роки проживає з цивільною дружиною ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилися двоє синів: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Окрім, цього в нього на утриманні знаходиться ще й малолітній син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Оскільки ОСОБА_4 перебуває у декретній відпустці, тому фактично всі члени його багатодітної сім`ї перебувають на його утриманні. Крім того, через відсутність власного житла вони вимушені винаймати квартиру, орендна плата за яку становить п`ять тисяч гривень. Таким чином, виконуючи свій батьківський обов`язок щодо утримання сина ОСОБА_3 у визначеному рішенням суду розмірі, він ставить в скрутне матеріальне становище свою нову сім`ю, оскільки відрахування від його заробітку становить більше чотирьох тисяч гривень, а на утримання решти членів його сім`ї залишається менше ніж по три тисячі гривень.
Тому, позивач вважає за можливе, зменшити розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 з ј частки до 1/10 частки його заробітку.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2021 року позов задоволено частково, зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 квітня 2010 року по цивільній справі № 2-2644/2010. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, в задоволенні решти вимог відмовлено.
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилається на його незаконність та необґрунтованість, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи. Апелянт вказує, що вони з позивачем перебували в зареєстрованому шлюбі до 29 січня 2021 року, тож ОСОБА_2 не міг бути зареєстрований як батько ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . оскільки на момент їх народження перебував в шлюбі з нею. Проте, суд безпідставно відмовив відповідачу у витребуванні доказів, на підставі яких було внесено актовий запис щодо народження дітей, перебування яких на утриманні позивача, суд поклав в основу свого рішення. Крім того, суд безпідставно відмовив у витребуванні доказів щодо погіршення матеріального стану позивача ОСОБА_2 за місцем служби з дня призначення судом аліментів на утримання сина, навпаки як свідчать подані ним документи його матеріальний стан значно покращився про що свідчать довідки про заробіток, проте ці докази не були прийнятті до уваги. Також вказує апелянт, що наявність у платника аліментів інших осіб не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. 
Тому ОСОБА_1 просила скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2021 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Так судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з вересня 2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі.
Під час перебування в шлюбі в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочним рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 квітня 2010 року у справі № 2-2644/10 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки від заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 19 січня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2021 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.
В той же час 26 вересня 2020 року народились ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , батьками яких є позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується актовими записами про народження дітей та Свідоцтвами про народження.
На час подання позову відповідно довідки комунальної установи Покровський координаційний комітет самоорганізації населення Стець С.О. з 21.-5.2019 року фактично проживає з громадянкою ОСОБА_4 , дітьми ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , 2012 року народження, в АДРЕСА_1 .
Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 цієї статті).
Частинами 1, 2 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
Зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 03.06.2020 року у справі № 760/9783/18-ц,  від 06 червня 2018 року у справі № 138/594/17-ц.
Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що в нього змінився сімейний стан, в нього народилось ще двоє дітей, яких він зобов`язаний утримувати, також мати його дітей - ОСОБА_4 проживає разом з ним, перебуває в декретній відпустці і фактично теж перебуває на його утриманні, а тому він не спроможний виплачувати аліменти у присудженому судом розмірі та утримувати ще і іншу дитину. 
Також, згідно договору оренди квартири від 21 травня 2019 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_11 він винаймає житло для проживання разом зі своєю сім`єю, розмір орендної плати становить 5000 грн., що підтверджується письмовим договором.
       Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_2 є молодою людиною працездатного віку, жодних протипоказів щодо роботи за станом здоров`я він не має, а тому, з урахуванням наявності утриманців, він зобов`язаний докладати всіх можливих зусиль для отримання доходів у розмірі, що буде достатнім для забезпечення потреб усіх його дітей та утриманців, проте з огляду обставини справи в даному випадку є законні підстави для зменшення розміру аліментів з ј до 1/6 частки від заробітку доходу позивача. 
       Такі висновки суду є законними та обґрунтованими, колегія суддів вважає, що факт зміни сімейного становища платника аліментів є доведеним, оскільки народження у нього інших двох дітей, що підтверджується Свідоцтвами про народження та актовими записами про їх народження, в яких саме ОСОБА_2 записаний як батько, а тому він відповідно до закону зобов`язаний їх утримувати, що свідчить про погіршення його фінансового стану.
З урахуванням наявності на утриманні позивача ще двох неповнолітніх дітей, необхідним і достатнім розміром аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини ОСОБА_3 є 1/6 частина всіх видів заробітку позивача, з урахуванням вимог ст. 182 СК України.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідачки на утримання їх неповнолітнього сина, з 1/4 частини до 1/6 частини - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
       Доводи апеляційної скарги, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 29 січня 2021 року, тож ОСОБА_2 не міг бути зареєстрований як батько ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки на момент їх народження перебував в шлюбі з ОСОБА_1 , слід відхилити. 
В Свідоцтвах про народження від 06 жовтня 2020 року ОСОБА_5 , актовий запис № 385 від 06.10.2020 року, та ОСОБА_6 , актовий запис № 384 від 06.10.2020 року, які народились ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в актових записах про їх народження, які були витребувані апеляційним судом, батьками вказані позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .
Дані Свідоцтва та відповідно актові записи є чинними, не скасовані, не є предметом даної цивільної справи, а тому апеляційний суд в даній справі не може давати оцінку даним правовстановлюючим документам з точки зору законності їх видачі.
Також не приймає суд до уваги твердження апелянта про неврахування судом тієї обставини, що майновий стан позивача покращився.
Як зазначено в мотивувальній частині постанови зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Крім того з усією очевидністю вбачається, що наявність на утриманні позивача з 2020 року двох малолітніх дітей призвела до збільшення його видатків на утримання цих дітей та відповідно на зміну його майнового стану.
Хоча його грошове забезпечення і збільшилось, однак збільшились і видатки на утримання трьох дітей.
Решта доводів апелянта в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки встановлених судом обставин, досліджених доказів та непогодження з висновками суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, перевірені доводи сторін та їм надана належна правова оцінка.
Рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги на вбачається.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд, 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 25 лютого 2022 року.

        Судді                                         А.М.Костенко
Р.С. Гринчук 
Т.В. Спірідонова