ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року	Львів	Справа № 380/8945/21 пров. № А/857/20944/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :
головуючого судді                                       Большакової О.О.,
суддів                                                            Качмара В.Я., Пліша М.А.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року (суддя першої інстанції Карп`як О.О., м. Львів)
В С Т А Н О В И В :
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про:
визнання протиправним та скасування рішення, оформленого листом-відпискою від 13.05.2021 № 5391-4574М-52/8-1300/21, виконаного, ніби-то, ОСОБА_2 (032) 261 29 83, ОСОБА_3 (032) 260 18 49, по вказівці заступника начальника Головного управління - начальника Управління обслуговування громадян Руслани Іванкової, у перерахунку пенсії відповідно до довідки прокуратури Львівської області від 28.02.2020 № 18-777 вих-20 в частині здійснення перерахунку в розмірі 60% (замість 90%) від суми місячної (чинної) заробітної плати, і застосування, при здійсненні перерахунку пенсії, обмеження максимальним розміром;
зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ у редакції, що діяла не момент призначення пенсії, тобто на 07 серпня 2001 року, та частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII на підставі довідки Львівської обласної прокуратури від 28.02.2020 № 18-777 вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій з розрахунку 90% із заробітної плати 41253,40 грн., що становить 37128,06 грн. (41253,40 грн. х 0,9). Перерахунок та повну виплату провести з 13 грудня 2019 року відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII в первинній редакції у зв`язку із збільшенням розміру заробітної плати прокурорським працівникам, у розмірі 90% місячної (чинної) заробітної плати з посади заступника начальника відділу прокуратури Львівської області, виплату провести разово протягом не більше місяця часу від моменту вступу рішення суду в законну силу.
зобов`язання здійснити виплату розміру пенсії за вислугу років однією сумою без застосування при такій виплаті постанови Кабінету Міністрів України чи інших нормативно-правових актів (пункти 1, 2 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22 серпня 2018 року, втратили чинність з 26 січня 2021 року відповідно до ухвали Верховного Суду у справі № 640/5248/19 адміністративне провадження № К/9901/1505/21); встановлення судового контролю за виконанням рішення.
Згідно уточнених позовних вимог позивач просить:
визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене листом-відпискою від 13.05.2021 № 5391-4574М-52/8-1300/21, ОСОБА_2 (032) 261 29 83, ОСОБА_3 (032) 260 18 49, по вказівці заступника начальника Головного управління - начальника Управління обслуговування громадян Руслани Іванкової, у перерахунку пенсії відповідно до довідки прокуратури Львівської області від 28.02.2020 № 18-777 вих-20 в частині здійснення перерахунку в розмірі 60% (замість 90%) від суми місячної (чинної) заробітної плати, і застосування, при здійсненні перерахунку пенсії, обмеження максимальним розміром;
зобов`язати провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ у редакції, що діяла не момент призначення пенсії, тобто на 07 серпня 2001 року, та частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII на підставі довідки Львівської обласної прокуратури від 28.02.2020 № 18-777 вих- 20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій з розрахунку 90% із заробітної плати 41253,40 грн., що становить 37128,06 грн. (41253,40 грн. х 0,9). Перерахунок та повну виплату провести з 13 грудня 2019 року відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VIІ в первинній редакції у зв`язку із збільшенням розміру заробітної плати прокурорським працівникам, у розмірі 90% місячної (чинної) заробітної плати без обмеження максимальним розміром з посади заступника начальника відділу прокуратури Львівської області, виплату провести разово протягом не більше місяця часу від моменту вступу рішення суду в законну силу.
зобов`язати здійснити виплату розміру пенсії за вислугу років однією сумою без застосування при такій виплаті постанови Кабінету Міністрів України чи інших нормативно-правових актів (пункти 1, 2 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22 серпня 2018 року, втратили чинність з 26 січня 2021 року відповідно до ухвали Верховного Суду у справі № 640/5248/19 адміністративне провадження № К/9901/1505/21). 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 13.12.2019 у розмірі 60 відсотків від суми місячної заробітної плати. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 13.12.2019 виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Львівської області від 28.02.2020 № вих.18-777 вих.20, з урахуванням проведених виплат. В задоволені решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто в користь ОСОБА_1 частину сплаченого при зверненні до суду судового збору у сумі 454,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
Не погодившись частково із судовим рішенням, вважаючи таке в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ухваленим з порушенням норм матеріального права, його оскаржила ОСОБА_1 . Просить змінити частково рішення в резолютивній частині, а саме в пунктах 1, 3, 4: у пункті 1 виключити слово «частково»; у пункті 3 резолютивної частини змінити, доповнивши в кінці словами такого змісту: «без обмежень максимального (граничного) розміру пенсії»; пункт 4 виключити; стягнути всю суму судового збору, сплаченого при подачі до суду позовної заяви та апеляційної скарги. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що рішення відповідача щодо відмови йому у перерахунку пенсії є неправомірним і таким, що прийняте всупереч чинного законодавства, оскільки при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, яка діяла на момент призначення пенсії. Отже, до розміру її пенсії не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, оскільки таке обмеження виникло після призначення йому пенсії та звужує його право.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, судом було призначено апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження без виклику сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог сторонами не оскаржене. Також в апеляційній скарзі позивач не наводить доводів та міркувань незаконності рішення в цій частині. Тому в силу приписів ч.1 ст. 308 КАС України колегія суддів не переглядає рішення суду першої інстанції в цій частині вирішення позовних вимог.
Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області; з 07.08.2001 йому призначена пенсія за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати. 
Прокуратурою Львівської області позивачу видано довідку від 28.02.2020 №18-777 вих.20 про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії. Довідка видана відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(II)/2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури».
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/2512/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII з врахуванням рішення Конституційного суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)2019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (з врахуванням рішення Конституційного суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)2019) у розмірі 90 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення), визначеної в довідці прокуратури Львівської області №18-777вих-20 від 28.02.2020, з урахуванням раніше проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року у справі № 380/2512/20 скасовано та прийнято постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII з врахуванням рішення Конституційного суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)2019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області з 13 грудня 2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Львівської області №18-777вих-20 від 28.02.2020, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено .
Також встановлено, що позивач неодноразово звертався до відповідача із скаргами в яких просив, здійснити перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром та у розмірі 90 % від суми заробітної плати.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 13.05.2021 року № 5391- 4574/М-52/8-1300/21 позивачу повідомлено наступне»: «…..Пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється частиною 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII, в якому зазначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 86 Закону 1697-VII пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від гуми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Ви одержуєте пенсію за вислугу років з 07.08.2001, яка була призначена за рішенням суду відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (далі - Закон 1789, який був чинний на дату призначення пенсії). Розмір пенсії за вислугу років був обчислений, без обмеження, на підставі довідки прокуратури Львівської області від 13.06.2016 № 18/1058 та становив 18784,05 грн. (20871,17 грн.х 90%). 01.03.2021 Відділом перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення проведено перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону 1697 в розмірі 60 % від середньомісячного заробітку 68992,00 грн. Також зазначено, що відповідно до абзацу 6 частини 15 статті 86 Закону 1697 максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Оскільки, відповідно до довідки від 22.02.2021 № 21-629 вих 21 розмір пенсії зменшується (з врахуванням обмежень з 01.02.2021 і становитиме 17690,00 грн., 01.07.2021 -18540,00 грн., з 01.12.2021 - 19340,00 грн.), були скеровані листи з проханням повідомити свою позицію щодо проведення перерахунку. Відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Закону 1058 у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. На прийом Ви не прийшли. Тому розмір Вашої пенсійної виплати не змінився, виплата здійснювалася у раніше встановленому розмірі відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 30.06.2016 у справі № 466/5390/16-а та становила 18784,05 грн. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 року у справі № 380/2512/20 Головне управління зобов`язано здійснити перерахунок та виплату Вам пенсії за вислугу років з 13.12.2019 відповідно до статті 86 Закону 1697 та на підставі довідки прокуратури Львівської області № 18-777 вих - 20 від 28.02.2020, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії. У зв`язку із Вашими неодноразовими скаргами, зокрема, від 20.04.2021 щодо виконання вищезазначеного рішення суду, відділом перерахунків пенсій № 1 Управління пенсійного забезпечення прийнято рішення від 23.04.2021 № 913080164110 про проведення перерахунку пенсії за вислугу років з 13.12.2019 згідно з довідкою прокуратури Львівської області від 28.02.2020 № 18-777 вих - 20. Слід зазначити, що вищезазначеним судовим рішенням зобов`язань щодо обчислення пенсії за вислугу років у розмірі 90 % від заробітку на Головне управління не покладено. Після проведеного перерахунку Ваш розмір пенсії за вислугу років з 13.12.2019 (41253,40 грн. х 60%) становить 16380,00 грн., тобто з урахуванням обмеження, встановленого статтею 86 Закону 1697».
Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 18.05.2021 року № 15449-13311/М-03/8-2800/21 позивачу повідомлено наступне: «…. Рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 у справі№2380/2512/20 зобов`язано Управління з 13.12.2019 провести перерахунок Вашої пенсії відповідно до статті 86 Закону на підставі довідки прокуратури Львівської області від 28.02.2020 № 18-777 вих.-20, виданої прокуратурою Львівської області. Обчислення розміру Вашої пенсії на виконання рішення суду від 16.03.2021, проведеного з урахуванням вимог чинного законодавства, не призводить до збільшення розміру пенсійної виплати, про що Вас було повідомлено листами Управління від 06.04.2021 №1300-5213-8/31137 та від 15.04.2021 № 1300-5305-8/34641. Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області інформуємо, що пенсіонери реалізують своє право на призначення (перерахунок) пенсії шляхом подання до органів Пенсійного фонду України відповідної заяви, форма якої затверджена Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 №1566/11846 (далі - Порядок 22-1), та оригіналу відповідної довідки про заробітну
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії її розмір має обчислюватися, виходячи із відсоткового значення пенсії, право на яке позивач набула при призначенні пенсії, та яке не може зменшуватися внаслідок подальших змін в законодавстві. Отже, застосування відповідачем відсоткового розміру пенсії, передбаченого ч.2 ст.86 Закону №1697-VІІ, до перерахунку пенсії позивача, призначеної за ст.50-1 Закону №1789-ХІІ, є протиправним, оскільки такий показник є застосовним при призначенні пенсії після набрання чинності Законом №1697-VII (15.07.2015), а не перерахунку раніше призначеної пенсії. Отже, у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру пенсії за вислугу років позивача з 90% до 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати при здійсненні її перерахунку, починаючи з 13.12.2019.
Разом з тим, у зв`язку з прийняттям Закону №1697-VII розмір пенсії прокурорів обмежено максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність. На момент проведення перерахунку пенсії позивача (з 13.12.2019) положеннями законодавства встановлюються обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнавались, є чинними та обов`язковими до виконання органами Пенсійного фонду України. Внаслідок перерахунку пенсії позивача на підставі довідки прокуратури Львівської області про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій позивача, її розмір перевищив максимальний. Оскільки таке перевищення стало результатом перерахунку пенсії позивача в період дії загальної норми ч.1 ст.2 Закону №3668-VІ, то до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України громадянам гарантується право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15.07.2015 визначалися Законом України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (далі – Закон №1789-ХІІ).
Відповідно до ст.50-1 Закону №1789-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» у статтю 50-1 Закону № 1789-ХІІ внесено зміни, відповідно до яких пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Законом України від 27.03.2014 № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» у статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у частинах другій і п`ятій цифри « 80» замінено цифрами « 70».
Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» у статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у частинах другій та п`ятій цифри « 70» замінено цифрами « 60».
За правилами частини вісімнадцятої цієї статті (у редакції, чинній до 01.01.2015) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. З 01.01.2015 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України.
Водночас 15.07.2015 набрав чинності Закон № 1697-VII, відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон № 1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015.
З набранням чинності Законом № 1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Згідно з частиною двадцятою цієї статті призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.
Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали.
Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Щодо обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, то Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 грудня 2021 року у справі №580/5962/20 зазначив, що за змістом статті 2 Закону №3668-VI (який набрав чинності 1 жовтня 2011 року) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Цим Законом було внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.
При цьому абзацом першим пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.
На думку колегії Верховного Суду, положення пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону № 3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.
Закон № 1789-ХІІ утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом № 1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Ураховуючи наведене, з моменту набрання чинності Законом № 1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.
З огляду на викладене, Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 грудня 2021 року у справі №580/5962/20 сформував правовий висновок, відповідно до якого пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим   Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом № 3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених   статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої   статті 86 Закону № 1697-VII.
Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.
Окрім того, аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що, неодноразово висловлюючи правову позицію щодо можливості обмеження розміру соціальних виплат, ЄСПЛ, не заперечуючи право держав зменшувати такий розмір, не сформулював правової позиції щодо достатнього розміру таких соціальних виплат, підкреслюючи водночас необхідність забезпечення прозорості, недискримінаційного характеру відповідних змін, не покладення надмірного тягаря на заявників внаслідок такого втручання держави. Така практика свідчить про достатньо широке «поле» для розсуду, яке ЄСПЛ залишає державам у питаннях соціального забезпечення.
Таким чином, ЄСПЛ визнає можливість того, що виплати соціального страхування можуть бути зменшені або припинені, однак, розглядаючи питання відповідності таких дій, у кожній конкретній справі ураховує всі відповідні обставини справи і з`ясовує: чи було законним таке втручання, чи переслідувало легітимну мету таке втручання та чи не поклало таке втручання надмірний тягар на особу, якої це стосується.
За аналогічних обставин ЄСПЛ не констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції (справа Valkov and Others v. Bulgaria (заява № 2033/04); справа Khoniakina v. Georgia (заява № 17767/08)).
Хоча виплати соціального страхування є «майном» у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, однак обмеження максимальним розміром пенсій працівникам прокуратури не може вважатися порушенням їх права володіння цим майном, оскільки такі здійснені державою шляхом введення нових законодавчих положень з метою регулювання політики соціального забезпечення. Встановлені обмеження не є непропорційними та не призводять до порушення сутності пенсійних прав.
Водночас розмір пенсії працівників прокуратури, з урахуванням встановлених обмежень максимальною сумою, залишається вищим середньомісячного розміру пенсії в Україні. Тобто, встановлення максимального розміру пенсії для працівників прокуратури не поставило їх у невигідне становище, оскільки їх право на соціальне забезпечення було за ними збережене, вони не були позбавлені своїх засобів для існування і не були піддані ризикові недостатності таких засобів для життя. Тому встановлення максимального розміру пенсії не можна вважати таким, що поклало на працівників прокуратури надмірний чи непропорційний тягар, чи порушило їх право на мирне володіння своїм майном.
При цьому таке обмеження не є дискримінаційним, оскільки стосується не лише працівників прокуратури, а й інших категорій пенсіонерів, зокрема поширюється на пенсії, призначені відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення».
Враховуючи висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року у справі №580/5962/20, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи ), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. О. Большакова 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	М. А. Пліш