Ухвала    
14 січня 2022 року
м. Київ
справа №591/5185/20
провадження №61-19009ск21 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ткачука О. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 05 липня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до виконавчого комітету Сумської міської ради про відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2021 року  ОСОБА_1 надіслав до  Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 05 липня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року в указаній справі. 
Ухвалою Верховного Суду від 06 грудня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме -заявнику необхідно було надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги з її копіями та доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) касаційного оскарження судових рішень.
05 січня 2022 року на виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції заявник надіслав уточнену редакцію касаційної скарги, у якій він зазначає, що подає касаційну скаргу на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки суд апеляційної інстанції, при ухваленні оскаржуваної постанови, застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду. 
Проте заявником не зазначено, які саме норми права застосував суд апеляційної інстанції без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду. Натомість обґрунтування касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі.
Також ОСОБА_1 посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України. Разом з тим заявник не вказує, щодо якої норми права відсутній правовий висновок Верховного Суду. В свою чергу, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги надає висновок з приводу правильності застосування цієї ж норми права  судом апеляційної інстанції та за необхідності формування правового висновку щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах вживає заходів, передбачених цивільним процесуальним законом.
Крім того, в уточненій касаційній скарзі заявник посилається на порушення судом норм процесуального права, а саме пунктів 1, 3, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України. Обґрунтування заявником вказаних підстав касаційного оскарження зводиться до недослідження судом зібраних у справі доказів (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України). Проте ця підстава для касаційного оскарження судового рішення застосовується лише за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу. Заявником не зазначено обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу. 
Враховуючи викладене, заявник у відведений судом строк не виконав вимог ухвали Верховного Суду від 06 грудня 2021 року, недоліки касаційної скарги не усунув, що перешкоджає суду касаційної інстанції відкрити касаційне провадження. Касаційна скарга підлягає поверненню.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня  1997 року).
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявнику.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню
з нею, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою
для повернення касаційної скарги.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 05 липня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до виконавчого комітету Сумської міської ради про відшкодування моральної шкоди, вважати неподаною та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                   О. С. Ткачук