П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 січня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/12950/20	

 	Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.                                 Дата і місце ухвалення: 30.11.2021р., м. Одеса                                         	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –   Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.
      
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року за заявою ОСОБА_1 , поданою в порядку ст.383 КАС України, про визнання протиправною бездіяльності вчиненої суб`єктом владних повноважень на виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.01.2021р.  задоволено частково позов ОСОБА_1 .
Визнано протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.01.2016р. по 28.02.2018р. 
Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 28.02.2018р. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021р. скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.01.2021р. та  прийнято по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015р. по 28.02.2018р. включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
Визнано протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.01.2016р. по 28.02.2018р.
Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015р. по 28.02.2018р. включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
Визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018р. по 10.08.2020р. включно.
Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018р. по 10.08.2020р. включно.
В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. 
23 листопада 2021 року ОСОБА_1 подав до Одеського окружного адміністративного суду заяву, в порядку ст.383 КАС України, в якій просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо виплати не в повному розмiрi iндексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 01.12.2015р. по 28.02.2018р. включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку iндексації грошового забезпечення - січень 2008 року при виконанні постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021р. у справі №420/12950/20;
- визнати протиправною бездіяльнiсть в/ч НОМЕР_1 щодо не виплати в повному розмiрi iндексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 01.03.2018р. по 10.08.2020р. включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексацiї 3270,52 грн., вiдповiдно до абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення iндексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078 при виконанні постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021р. у справі №420/12950/20;
- встановити в/ч НОМЕР_1 мiсячний строк з дня отримання ухвали для надання відповіді про результати розгляду окремої ухвали та інформації про вжиті заходи.
Вимоги поданої заяви позивач обґрунтовував тим, що на виконання судового рішення по справі №420/12950/20 військовою частиною НОМЕР_1 не розраховано та не виплачено ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення  за період з 01.03.2018р. по 10.08.2020р. з врахуванням  положень абзацу 4 пункту 5 Постанови КМУ №1078, а саме: не було виплачено фіксовану суму індексації грошового забезпечення  3270,52 грн. Сума недоплати за вказаний період складає 95900,08 грн. Крім того, індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015р. по 28.02.2018р. виплачено не в повному обсязі. Зазначене, за твердженнями заявника, свідчить про те, що дії посадових осіб військової частини НОМЕР_1 направлені на умисне невиконання рішення суду, яке набрало законної сили. 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30.11.2021р. відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку ст.383 КАС України.   
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 30.11.2021р. та задовольнити вимоги поданої ним заяви у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що на виконання судового рішення по справі №420/12950/20 військовою частиною НОМЕР_1 не нараховано та не виплачено на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018р. по 10.08.2020р. А відтак, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021р. відповідачем виконано не в повному обсязі. 
04.01.2022р. до суду апеляційної інстанції від військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому відповідач  зазначає, що судове рішення по справі №420/12950/20 ним виконано у повному обсязі. Відповідач вважає безпідставними посилання позивача на те, що на його користь не було нараховано та виплачено індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2018р. по 10.08.2020р. та в обґрунтування своїх тверджень надає довідку про суми нарахованої та виплаченої ОСОБА_1 індексації за вказаний період. Враховуючи, що з квітня по жовтень 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%, тому індексації грошове забезпечення позивача підлягало в наступному місяці, тобто у грудні 2018 року.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків. 
Як слідує зі змісту поданої в порядку ст.383 КАС України ОСОБА_1 заяви та апеляційної скарги протиправність дій військової частини НОМЕР_1 при виконанні постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021р. у справі №420/12950/20  заявник обґрунтовує тим, що відповідачем не виплачено в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018р. по 10.08.2020р. включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3270,52 грн., відповідно до абзацу 4 пункту 5 Постанови КМУ №1078.
Відмовляючи в задоволенні поданої заяви суд першої інстанції виходив з того, що за змістом мотивувальної частини постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021р. судом встановлено, що питання визначення щомісячної фіксованої суми індексації у спірному періоді не вирішувалось, а конкретна сума у резолютивній частині не вказана. А відтак, за висновками суду першої інстанції, визначення фіксованої суми індексації у даній справі, фактично призведе до зміни суті резолютивної частини рішення суду, що в свою чергу, є порушенням норм процесуального права.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Згідно ч. 2, 3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
За приписами статті 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
В свою чергу, згідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно із частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Аналіз зазначених норм свідчить про існування таких видів судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст.382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст.383 КАС України).
Процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення у належний спосіб (в тому числі з врахуванням висновків суду, наведених в мотивувальній частині судового рішення), позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на відповідача, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення або формальне виконання його резолютивної частини без урахування висновків суду не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні з даним позовом до суду ОСОБА_1 , серед іншого, просив зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на його користь щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 3066,12 грн. за період з 01.03.2018р. по 10.08.2020р. включно у загальній сумі 89906,52 грн. відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення,  затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003р. №1078.
Відповідну вимогу позову було задоволено частково, зокрема: визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018р. по 10.08.2020р. включно, та зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018р. по 10.08.2020р. включно.
Тобто, судовим рішенням у справі №420/12950/20 не встановлювалося порушене  право позивача на нарахування та виплату щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018р. по 10.08.2020р. відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення,  затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003р. №1078. В задоволенні відповідної вимоги позивачу було відмовлено у зв`язку з її передчасністю.
В свою чергу, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта на те, що постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021р. в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018р. по 10.08.2020р. включно не виконано взагалі, оскільки в спростування таких доводів відповідачем надано довідку про суми нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення від 28.12.2021р. №350/303/2/А21.
Отже, у розумінні приписів ст.383 КАС України, під час виконання рішення суду відповідач не вчинив протиправних дій, пов`язаних саме з процедурою прийняття рішення на виконання судового рішення.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , поданої у порядку ст.383 КАС України, у зв`язку з чим погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в її задоволенні.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 та скасування ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року колегія суддів не вбачає. 
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329, 383 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.
                                                                    Повний текст судового рішення виготовлений 18 січня 2022 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук