П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 946/3046/20	
Головуючий в 1 інстанції: Бурнусус О.О.
          Дата і місце ухвалення 10.06.2021р., м. Ізмаїл
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого – судді :  Бойка А.В.,
                          суддів:  Федусика А.Г.,
                                        Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 червня 2021р. по справі №946/3046/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021р. ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати постанову Управління патрульної поліції в Одеській області серії ЕАМ №2591970 від 26.05.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закрити провадження у справі за відсутністю події правопорушення.
Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 червня 2021р. позов задоволено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Управління патрульної поліції в Одеській області подало апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
В своїй скарзі апелянт зазначив, що наявні у справі матеріали підтверджують факт проїзду позивачем перехрестя на червоний сигнал світлофору, а отже оскаржувана постанова прийнята законно та обґрунтовано.
У зв`язку з викладеним, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового про відмову в задоволенні позову.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів доходить наступних висновків.
Предметом спору є оскарження ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ №2591970 від 26.05.2020 року, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП. 
Як слідує зі змісту оскаржуваної постанови, 26.05.2020 року о 20 годині 29 хвилин в Одеській області м. Ізмаїл, пр. Миру, 54, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом CHEVROLET AVEO д/н НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3.(е) Правил дорожнього руху України.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів факту порушення позивачем п. 8.7.3.(е) Правил дорожнього руху України, а отже позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до підпункту «е» п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.
Частиною 2 статті 122 КУпАП України передбачено, що проїзд на заборонний сигнал світлофора тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За правилами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ознайомившись з наявним у справі відеозаписом з відеореєстратора Xiaomi Yi Car DVR, встановленого в патрульному автомобілі, судом апеляційної інстанції встановлено, що останній містить зображення, з якого вбачається, що автомобіль марки «CHEVROLET AVEO» д/н НОМЕР_1 дійсно здійснив проїзд перехрестя на забороняючий червоний сигнал світлофору, що є порушенням п. 8.7.3.(е) Правил дорожнього руху України.
Колегія суддів вважає помилковими доводи суду першої інстанції, що наявні у справі матеріали не містять доказів вчинення саме позивачем адміністративного правопорушення, оскільки по перше, як вбачається з відеозапису, вказаний автомобіль постійно знаходився у полі зору патрульного автомобілю безпосередньо до зупинки, по друге, інформація зазнана інспектором в оскаржуваній постанові ґрунтується на даних документів переданих водієм, яким у даному випадку був позивач.
Таким чином, доводи позивача з приводу відсутності у справі належних доказів у підтвердження вчиненого позивачем правопорушення є безпідставними.
За таких обставин судова колегія зазначає, що наявні в матеріалах справи відеодокази дають можливості достовірно встановити факт порушення позивачем п. 8.7.3 «е» ПДР України, а отже оскаржувана постанова прийнята законно та обґрунтовано.
Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції постановив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим постановлене судове рішення, на підставі ст.317 КАС України, підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції, -
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області задовольнити.
Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 червня 2021р.скасувати.
Прийняти нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Постанова набирає законної сили з дати її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                       А.В. Бойко 

Судді:                                                                                           А.Г. Федусик 

                                                                                О.А. Шевчук