Дата документу 11.01.2022 Справа № 314/5950/18

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа № 22-ц/807/391/22                         Головуючий у 1-й інстанції: Кіяшко В.О.
Є.У.№ 314/5950/18                         Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року                                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого:         Кочеткової І.В.,
суддів:                 Кримської О.М.,
Дашковської А.В., 
секретар: Волчанова І.М.,         
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом   ОСОБА_1 до Орендного виробничого управління житлово-комунального господарства м. Вільнянськ про визнання дій протиправними, зобов`язання до вчинення певних дій та за зустрічним позовом Орендного виробничого управління житлово-комунального господарства м. Вільнянськ до ОСОБА_1 про визнання дій незаконними та стягнення заборгованості,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 травня 2021 року, 
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2018 року ОСОБА_1  звернулася до суду із позовом до Орендного виробничого управління житлово-комунального господарства м. Вільнянськ про визнання дій протиправними, зобов`язання до вчинення певних дій, в якому з урахуванням уточнень, просила суд: визнати дії відповідача щодо нарахування плати за послуги з централізованого опалення неправомірними; зобов`язати відповідача скасувати з 02 серпня 2017 року нараховані суми за не отримані послуги з теплопостачання. Зазначала, що 03 серпня 2016 року між сторонами укладеного договір про надання послуг з централізованого опалення. Відповідно до п.32 договору споживач має право достроково розірвати договір у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови від користування. Вона звернулася із заявою до відповідача про відмову від послуг надання центрального опалення та прохала не нараховувати платню. Фактично послугами відповідача не користується, але останній продовжує нараховувати плату за не отримані послуги.
У лютому 2019 року ОВУЖКГ м. Вільнянськ звернулося до суду із зустрічним позовом, в якому просило суд: визнати незаконними, протиправними дії ОСОБА_1 щодо відключення окремої квартири АДРЕСА_1 від мереж центрального опалення; стягнути з ОСОБА_1 заборгованість з теплопостачання в сумі 12317,86 грн. за період з 01.10.2016 по 01.02.2019 та судові витрати в сумі 1921,00 грн. В обґрунтування зустрічного позову посилається на те, що ОСОБА_1 самовільно відключила свою квартиру від мереж централізованого опалення та гарячої води, проте договір про надання послуг з централізованого опалення від 03 серпня 2016, укладений між ОВУЖКГ м. Вільнянська і ОСОБА_1 є чинним. ОВУЖКГ м. Вільнянська у відповідності до умов договору надавало власнику квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 послуги з теплопостачання, а власник житлового приміщення згідно ст.ст. 67, 68 ЖК України, п.п.1,9, пп.1 п.17 договору зобов`язаний своєчасно, щомісячно вносити плату за послуги з теплопостачання за встановленими тарифами та нормами центрального опалення. ОСОБА_1 систематично ухиляється від виконання своїх договірних зобов`язань і станом на 01.02.2019 року має заборгованість по комунальним послугам в сумі 12317,86 грн., яку відмовляється погасити у добровільному порядку.
Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 травня 2021 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено, зустрічні позовні вимоги Орендного виробничого управління житлово-комунального господарства м. Вільнянськ задоволені частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Орендного виробничого управління житлово-комунального господарства м. Вільнянськ заборгованість з теплопостачання за період з 01.10.2016 по 01.02.2019, що складає 12317,86 грн.
Стягнуто ОСОБА_1 на користь Орендного виробничого управління житлово-комунального господарства м. Вільнянськ судовий збір у розмірі 1921 грн.
В задоволенні іншої частини позову відмовлено. 
Не погоджуючись з рішенням суду в частині стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись напорушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в оскаржуваній частині скасувати та частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з неї 6415,86 грн., оскільки судом не враховані платежі, здійснені в період з 01.10.2016 по 01.07.2021 на суму 5 902,00 грн., в зв`язку з чим залишок заборгованості складає 6 415,86 грн., а не 12 317, 86 грн. як визначив суд першої інстанції.
У відзиві на апеляційну скаргу ОВУЖКГ зазначило, що всі платежі, які здійснювалися споживачем в спірний період часу були враховані і загальний розмір заборгованості визначений з урахуванням всіх платежів. 
Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника позивачки адвоката Сашкова М.В., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
За ст. 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 , є власником квартири, що розташована за адресом: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка №256124760 від 12.05.2021).
Виконавцем послуг з централізованого теплопостачання нерухомого об`єкта за адресом АДРЕСА_1 є Орендне виробниче управління житлово-комунального господарства м. Вільнянськ, що підтверджується Договором про надання послуг з централізованого опалення від 03.08.2016 (а.с.7).
Апелянт ОСОБА_1 оскаржує рішення суду першої інстанції в частині стягнення з неї заборгованості з теплопостачання за період з 01.10.2016 по 01.02.2019, в сумі 12317,86 гривень.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Правовідносини, які склались між сторонами по справі регулюються нормами Цивільного Кодексу України, ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» та ЗУ «Про теплопостачання».
Згідно пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV (який втратив чинність 01 травня 2019 року) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Частиною другою статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV (який втратив чинність 01 травня 2019 року) передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
У відповідності до пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII (у чинній редакції) індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до абзацу 6 частини третьої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII (у чинній редакції) плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини шостої статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до статті 25 вищезазначеного Закону, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.
Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), централізоване опалення це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
ОВУЖКГ м. Вільнянська виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення.
Згідно розрахунку наданого ОВУЖКГ м. Вільнянська (а.с.74) заборгованість з теплопостачання за період з 01.01.2016 по 01.02.2019 складає 12317,86 грн.
В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що в період з 01.11.2016 по 01.05.2017 нею було сплачено в рахунок заборгованості 5902,00 грн., а під час вирішення справи судом першої інстанції вказане не було враховано. Проте такі доводи апеляційної скарги є неспроможними.
Так, відповідно до оборотної відомості по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 (а.с.74), остання дійсно сплатила в рахунок погашення заборгованості в оїперіод з 01.11.2016 по 01.05.2017 грошових коштів на загальну суму 5902,00 грн., втім під час здійснення розрахунку ОВУЖКГ м. Вільнянська за період з 01.01.2016 по 01.02.2019 вказані платежі були враховані, а тому сума заборгованості ОСОБА_1 за надані послуги з теплопостачання дійсно складає 12317,86 грн. 
Згідно пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.
Відповідно статті 375 ЦП К України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.
Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.
За вказаних обставин доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції вимогам закону є безпідставними.
Отже, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляції, не вбачається.
Керуючись ст. ст.374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення   Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 травня 2021 року у цій справі в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково. 
Повний текст постанови складено 12 січня 2022 року.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська 

О.М. Кримська