ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 січня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/6669/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового  провадження   
апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій  області 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 жовтня  2021 року 
у справі №280/6669/21 
за позовом  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до  Головного управління Держпраці у Запорізькій області     
про визнання протиправною та скасування постанови,- 

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького  окружного   адміністративного суду  з позовом   про  визнання протиправною та скасування постанови  про  накладення штрафу від 16.04.2020 р. № 8ДФС-Ф звернулась  фізична особа – підприємець ОСОБА_1 . 
Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю висновків контролюючого органу про допущені позивачкою  порушення, а також порушенням процедури притягнення особи до відповідальності. 
Рішенням  Запорізького окружного адміністративного суду від 7 жовтня  2021 р. у даній справі   адміністративний позов   Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування постанови - задоволено. 
Судом встановлено, що за результатами проведеного інспекційного відвідування органами ДФС,   виявлено факт допуску  позивачем-  Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до роботи працівника без оформлення трудових договорів з останнім. Акт фактичної перевірки скеровано до Головного управління Держпраці для розгляду та  прийняття відповідного рішення. За результатами розгляду, відповідачем  прийнято постанову про  накладення штрафу від 16.04.2020 р. № 8ДФС-Ф.   Судом досліджено встановлені по справі обставини та зазначено, що суд вважає не доведеним використання ФОП ОСОБА_1 «праці продавця в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1   без оформлення трудових відносин».
Суд зазначив, що відповідачем не надано до суду переконливих доказів у спростування зазначеного у письмових поясненнях наданих ФОП ОСОБА_1 на адресу Головного управління ДПС у Запорізькій області від 27.01.2020, зокрема: «… За адресою просп.Соборний, 185, кафе Фенікс проводжу діяльність самостійно. … Найманих працівників не використовую. … Діяльність проводжу в орендованому приміщенні …».  Суд першої інстанції дійшов висновку, що Постанову   про накладення штрафу  відповідачем  прийнято без врахування  всіх обставин справи, пояснень  позивача, відповідно необґрунтовано.  З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог адміністративного позову.
Не погодившись з рішенням суду, Головним управлінням Держпраці у Запорізькій  області  подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 р. у даній справі, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. При цьому,  доводи апеляційної скарги  стосуються викладення  обставин  проведення перевірки податковим органом та   виявлених  в процесі   перевірки  обставин, які на  переконання  відповідача  надали можливість останньому  прийняти  оскаржувану позивачем  постанову.  Заявник апеляційної скарги  не зазначає які саме  порушення, допущені судом першої інстанції при прийнятті  рішення  є підставою для  скасування  останнього. Окрім заяви, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, будь –яких  інших  підстав для скасування рішення суду апеляційна скарга не містить.    
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду з огляду на  доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав    для задоволення апеляційної скарги,  та зазначає:
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи,   03.03.2020 на адресу Держпраці надійшов лист від Головного управління ДПС у Запорізькій області щодо використання в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1  праці неоформлених працівників. Цим же листом   на адресу  управління Держпраці  надіслано   Акт про проведення фактичної перевірки з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).  Факти відображені в Акті про проведення фактичної перевірки ГУ ДПС у Запорізькій області від 06.02.2020 за №39/08-01-33-05   стали підставою для розгляду справи про накладення штрафу за порушення  позивачкою законодавства про працю. 
16.04.2020 заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області Ганненко О.О., на підставі Акту про проведення фактичної перевірки ГУ ДПС у Запорізькій області прийнято Постанову про накладення штрафу № 8ДФС-ФС в розмірі 47230,00 грн. за порушення абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України. 
Постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами винесена  на підставах, абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України та «Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.07.2013 за №509.  
Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області застосована норма, закріплена в абз.7 п.2 «Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 за №509, відповідно до якої штрафи можуть бути накладені зокрема на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.    
За наслідками розгляду адміністративного позову   ОСОБА_1 , суд  першої інстанції  не  погодився з встановленим відповідачем порушенням,   та   визнав протиправною постанову про накладення  штрафу  та скасував її. 
Переглядаючи рішення суду  першої інстанції та залишаючи його   без змін, колегія суддів   зазначає:  
Предметом розгляду цієї справи є правомірність підстав, законність і обґрунтованість застосування відповідачем санкції у вигляді  штрафу до фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 на підставі акту фактичної перевірки позивачки,  проведеної органами податкової служби.    
Приймаючи рішення по даній справі, суд першої інстанції надав оцінку тому факту, що    є не доведеним використання ФОП ОСОБА_1 «праці продавця в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1   без оформлення трудових відносин».
З урахуванням доводів апеляційної скарги, в межах якої суд  апеляційної інстанції  переглядає рішення суду, судова колегія  погоджуючись  з застосованим  судом  обґрунтуванням прийнятого  рішення, з цього приводу зазначає,  що викладені у акті  перевірки відомості  не є беззаперечним  доказом  вини особи в  порушенні вимог законодавства   про працю,  та підлягають перевірці. 
Затверджений  Постановою Кабінету Міністрів  № 509 Порядок  накладення штрафів  за порушення законодавства  про працю та  зайнятість населення, ( п.8) передбачає, що уповноваженими  посадовими  особами управління Держпраці  здійснюється розгляд справ   про  порушення суб`єктами господарювання законодавства про працю, зазначені в актах  перевірки, під час  якого  досліджуються докази  та вирішується питання  про задоволення клопотань.  Зазначені  у акті перевірки  порушення та відомості  підлягають  перевірці  та оцінці на підставі наявних  доказів  під час розгляду справи.  Виявлені під час фактичної   перевірки відомості  не є беззаперечним  доказом вини   особи в порушенні  вимог законодавства   про працю та  підлягають перевірці . 
Суд першої інстанції  вірно врахував  доводи позивачки  щодо . … Найманих працівників не використовую. Графік роботи з 09-00 до 21-00. Діяльність проводжу в орендованому приміщенні. …, оскільки  матеріали справи  містять  наступні докази:
02.12.2019 між Фізичною особою ОСОБА_2 (суборендодавець) та Приватним підприємцем ОСОБА_1 (суборендатор) укладено Договір суборенди нежитлового приміщення від 02.12.2019, згідно з п.1.1 якого суборендодавець передає, а суборендатор приймає у тимчасове користування нежитлове приміщення торгівельний зал кафе площею 44 кв.м. (приміщення 2 у відповідності з експлікацією, надалі за текстом - Приміщення), розташоване за адресою: АДРЕСА_1  для проведення діяльності, види та мета якої не суперечить діючому законодавству України.
До вказаного Договору суборенди нежитлового приміщення від 02.12.2019 додано Акт приймання-передачі нежитлового приміщення від 02.12.2019 та План нежитлового приміщення.
10.01.2020 між Фізичною особою ОСОБА_2 (суборендодавець) та Приватним підприємцем ОСОБА_3 (суборендатор) укладено Договір суборенди нежитлового приміщення від 10.01.2020, згідно з п.1.1 якого суборендодавець передає, а суборендатор приймає у тимчасове користування нежитлове приміщення частину торгівельного залу кафе площею 3,5 кв.м. (приміщення 2а у відповідності з експлікацією, надалі за текстом - Приміщення), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 для проведення діяльності, види та мета якої не суперечить діючому законодавству України.
З урахуванням дослідження зазначених матеріалів справи, суд першої інстанції зазначив, що вважає недоведеним  використання  позивачкою  при здійсненні підприємницької діяльності інших, крім  неї осіб, які би здійснювали продаж продукції у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Аналіз наведених правових норм, застосованих  відповідачем у  оскарженій постанові  про застосування штрафу, свідчить про те, що підставою для застосування штрафних санкцій, передбачених пунктом 2 частиною 2 статті 265 КЗпП України, є факт допущення без укладення трудового договору до роботи особи, яка за характером виконуваних робіт виконує трудову функцію, що у сукупності з іншими притаманними ознаками надає їй статусу працівника, а   ФОП щодо неї є суб`єктом, яке використовує саме її найману працю у розумінні КЗпП України.
Диспозицією частини 2 статті 265 КЗпП України встановлено відповідальність саме за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору.
За змістом наведеної норми відповідальність настає в разі, якщо особа виконує певні роботи чи здійснює окремі повноваження з відома, за дорученням та в інтересах, зокрема, фізичної особи-підприємця. При цьому, повинен бути встановлений факт використання фізичною особою підприємцем найманої праці. З урахуванням того, що   такого факту  залучення  іншої особи до здійснення  діяльності на об`єкті позивачки встановлено не було, суд  вірно   задовольнив  вимоги адміністративного позову.
Доводами апеляційної скарги   зазначені висновки суду  не спростовані.     
З огляду на  вищезазначені, встановлені обставини справи, судова колегія переглядаючи рішення суду першої інстанції в даній справі, з урахуванням  всіх відомостей,  матеріалів   справи, доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що   підстав для скасування  законного та обґрунтованого рішення суду не встановлено  та скаржником не  зазначено, тому   апеляційна скарга  не підлягає задоволенню, а рішення суду  не підлягає скасуванню.  
За наведених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо протиправності спірних рішень відповідача, оскільки не доведено наявності порушення вимог трудового законодавства в діях позивача по справі. 
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій  області на рішення  Запорізького  окружного адміністративного суду  від  7 жовтня  2021 р. у справі № 280/6669/21 - залишити без задоволення.
Рішення  Запорізького окружного адміністративного суду  від  7 жовтня 2021 р. у справі № № 280/6669/21   - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328, 329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко