ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" січня 2022 р.                                                                    Справа №921/550/21
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого – судді                                                            О.В. Зварич 
суддів                                                                                 В.М. Гриців
                                                                                 І.Б. Малех,
секретар судового засідання М.С. Кіра,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «ТЦ «Будь Ласка» б/н від 09.11.2021 року (вх.  №01-05/3784/21 від 15.11.2021 року) 
на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 02.11.2021 року (суддя Н.М.  Бурда; повний текст ухвали складено 02.11.2021 року)
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «ТЦ «Будь Ласка» б/н від 01.11.2021 року (вх. №8815 від 01.11.2021 року) про забезпечення позову 
у справі № 921/550/21
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «ТЦ «Будь Ласка» (надалі ТзОВ «Управлінська компанія «ТЦ «Будь Ласка»)
до відповідача: Приватного підприємства фірми «АМН Транс» (надалі ПП Фірма «АМН Транс»)
про стягнення 7000150,00 грн заборгованості
та за зустрічним позовом: ПП Фірма «АМН Транс»
до відповідача: ТзОВ «Управлінська компанія «ТЦ «Будь Ласка»
про визнання недійсним договору позики №12 від 15.01.2021 року,

за участю:
від позивача (за первісним позовом) (в режимі відеоконференції): Лаврентьєв Д.О. - адвокат (ордер серія АА №1148089 від 18.10.2021 року);
від відповідача (за первісним позовом): не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та заяви  

20.08.2021 року ТзОВ «Управлінська компанія «ТЦ «Будь Ласка» звернулось до господарського суду Тернопільської області з позовом до ПП Фірми «АМН Транс» про стягнення 7000150,00 грн заборгованості за договором позики №12 від 15.01.2019 року.
01.11.2021 року позивач подав до місцевого господарського суду заяву б/н від 01.11.2021 року (вх. №8815 від 01.11.2021 року) про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах суми стягнення у розмірі 7000150,00  грн., та заборонити будь яким способом відчужувати нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Тернопільська обл., м Тернопіль, вул. Гайова, 44, загальною площею 1976,8 кв.м та складаються з: цегляної майстерні "А" площею 1907,4  кв.м, цегляного адмінбудинку "Б" площею 69,4  кв.м, цегляно-залізної прохідної "Ж", 2/3 частин огорожі 1-2 з залізо-бетонних плит та заліза та 2/3 частин асфальтного замощення  І; визнання права власності на нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Тернопільська обл., м.Тернопіль, вул.Гайова, 44 , загальною площею 1081,6 кв.м та складається з: під літ. "В" торгово-офісні приміщення площею 169,9  кв.м, під літ. "Г" складські приміщення площею 210,9 кв.м, під літ. "Д" складські приміщення площею 301,2 кв.м, під літ. "Е" складські приміщення площею 277,4 кв.м, під літ "Є" складські приміщення площею 12,5 кв.м, під літ. "Ж" складські приміщення площею 109,8 кв.м, 1/3 частина огорожі, 1, 1/3 частина огорожі, 2, 1/3 частина замощення, що належать ПП Фірма «АМН Транс»;
- заборонити ПП Фірма «АМН Транс», в особі будь-яких органів, посадових осіб, працівників та представників та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження (продаж, внесення до статутного капіталу, міна, відчуження у будь-який інший спосіб), обтяження (іпотекою тощо) зазначеного нерухомого майна;
- вчиняти будь-які дії щодо передачі в користування (оренду, суборенду, найм, піднайм тощо) зазначеного нерухомого майна;
- заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема набуття, зміни, припинення речових прав на нерухоме майно (права власності, користування (оренди, найму тощо), обтяжень речових прав на нерухоме майно (іпотеки, заборони відчуження тощо) щодо зазначеного нерухомого майна;
- заборонити державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Мін`юсту), Мін`юсту, його посадовим особам, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, скасовувати будь-які реєстраційні дії (проводити реєстраційні дії про скасування реєстраційних дій) відносно ПП Фірма «АМН Транс» до набрання рішенням у даній справі законної сили.
Заява мотивована тим, що ПП Фірма «АМН Транс» протягом тривалого часу (більше 2 років) ухиляється від повернення отриманої позики, нехтує вимогами позивача, ухиляється від будь-яких переговорів щодо повернення позики та від виконання узятих на себе зобов`язань. Крім того, за твердженням заявника, ПП Фірма «АМН Транс» здійснює спроби відчужити єдине майно, яке є у власності Підприємства, і на яке можна буде звернути стягнення для виконання рішення суду у даній справі. В підтвердження вказаних обставин посилається на те, що з 2018 року майно, яким володіє ПП Фірма «АМН ТРАНС», неодноразово без згоди самого Підприємства відчужено іншим способом, неодноразово здійснювалося рейдерське захоплення майна даного Підприємства сторонніми особами. Припускає, що ПП Фірма «АМН ТРАНС» намагається вивести грошові кошти з рахунків у банківських установах та перепродати майно підставним особам. Посилається на те, що в кримінальному провадженні було накладено арешт на майно, який ухвалою від 11.05.2021 року по справі № 607/7262/21    був скасований. Заявник зазначає, що в межах кримінального провадження не встановлено осіб, які незаконно здійснювали перереєстрацію належного відповідачу нерухомого майна, тому, на його переконання, існує реальна загроза втрати такого майна. Також у своїй заяві позивач наводить перелік судових справ за участю відповідача та вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості та значного ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позову в даній справі. На думку заявника, застосування заходів забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів ПП Фірми «АМН ТРАНС» чи інших осіб, що не є учасниками даногої справи, не призведе до втручання у діяльність учасників справи, а лише запровадить тимчасові обмеженні, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 02.11.2021 року у справі №921/550/21 (суддя Н.М. Бурда) відмовлено в задоволенні заяви ТзОВ «Управлінська компанія «ТЦ «Будь Ласка» б/н від 01.11.2021 року (вх. №8815 від 01.11.2021 року) про забезпечення позову у справі № 921/550/21.
Ухвала суду мотивована тим, що що заява про забезпечення позову не містить обґрунтування необхідності забезпечення позову. Твердження заявника про можливі спроби ПП Фірми «АМН ТРАНС» вивести грошові кошти з рахунків у банківських установах, не підтверджені жодними доказами, як і не підтверджено наявність/відсутність у Підприємства коштів на рахунках у банківських установах, їх розмір, рух тощо. Заявник не довів того, що ПП Фірма «АМН ТРАНС» вчиняє дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язань чи виконання потенційного судового рішення у даній справі про стягнення з останнього заборгованості за договором позики. Твердження заявника про те, що невжиття заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти в межах суми стягнення може призвести до неможливості виконання судового рішення у даній справі у випадку задоволення позовних вимог є необґрунтованими. Щодо вимоги заявника про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони ПП Фірма "АМН ТРАНС" будь-яким способом відчужувати належне відповідачу майно та заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Мін`юсту), Мін`юсту, його посадовим особам, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо належного ПП Фірмі "АМН ТРАНС" майна, суд зазначив, що нерухоме майно Підприємства не належить до предмета спору у даній справі, а тому така вимога заявника не підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ТзОВ «Управлінська компанія «ТЦ «Будь Ласка» подало апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, вважає її необґрунтованою, незаконною, прийнятою з неправильним застосуванням та порушенням норм матеріального права. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що Товариство не має можливості отримати докази про спроби ПП Фірми «АМН ТРАНС» вивести грошові кошти з рахунків у банківських установах та вчинення дії, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань чи виконання потенційного судового рішення. Вважає, що суд першої інстанції помилково не врахував значного розміру заборгованості ПП Фірми «АМН ТРАНС» (7000150,00 грн), а також тривалий строк неповернення такої заборгованості (більше 2,5 років). Просить скасувати ухвалу господарського суду Тернопільської області від 02.11.2021 року у справі №921/550/21, прийняти нове рішення, яким в повному обсязі задоволити заяву ТзОВ «Управлінська компанія «ТЦ «Будь Ласка» про забезпечення позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ПП Фірма «АМН ТРАНС» не надавало письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Представник скаржника в судовому засіданні підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі.
Відповідач ПП Фірма «АМН ТРАНС» не забезпечив явки в судове засідання уповноваженого представника.
З`ясовуючи обставини про ознайомлення відповідача з датою судового засідання, суд встановив таке.
Згідно з повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №7901011634756 на адресу відповідача, повідомлену в позовній заяві та в апеляційній скарзі, 28.12.2021 року надіслано ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 року про відкладення розгляду справи № 921/550/21 на 24.01.2022 року о 10 год. 30 хв.
11.01.2022 року рекомендоване поштове відправлення №7901011634756, адресоване ПП Фірмі «АМН ТРАНС», повернулось до Західного апеляційного господарського суду з довідкою АТ «Укрпошта» із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». 
Вищенаведеним підтверджується те, що суд вчинив дії щодо належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи, шляхом направлення на його адресу відповідної ухвали суду, яку не вручено з причин, що не залежать від суду.
При цьому суд враховує, що всі ухвали Західного апеляційного господарського суду у справі № 921/550/21, у тому числі й ухвала від 20.12.2021 року, оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень України. 
Сторони у справі зобов`язані з розумним інтервалом часу самі цікавитись провадженням по їхній справі, добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Враховуючи строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, визначені в ч.2 ст.273 ГПК України, а також те, що явка сторін у справі не визнавалася судом обов`язковою, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, колегія суддів прийшла до висновку, що відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, справу може бути розглянуто при відсутності відповідача.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 1 ст.137 ГПК України).
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, серед іншого, з урахуванням: - розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; - забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; - наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; - імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.
Таким чином, аналіз положень ст. 136, 137 ГПК України вказує на те, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову не може ґрунтуватись на самих лише припущеннях позивача. Позивач повинен довести наявність обставин для забезпечення позову та необхідності забезпечення судом збалансованості інтересів усіх учасників процесу.
З метою мінімізації можливих зловживань із забезпеченням позову, процесуальним законодавством визначено наступне: по-перше, суду має бути надане підтвердження існування реальної загрози невиконання чи ускладення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; по-друге, забезпечення позову має бути обґрунтованим, тобто заявник повинен обґрунтувати, чому невжиття заходів забезпечення може ускладнити або зробити неможливим виконання суду, та як саме; по-третє, вид забезпечення позову повинен відповідати позовним вимогам та їхньому обсягу.
При цьому, вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а ще й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Предметом спору у даній справі (за первісним позовом) є стягнення з відповідача на користь позивача 7000150,00 грн заборгованості.
В контексті викладеного, заявлений позивачем захід забезпечення позову у вигляді заборони ПП Фірма "АМН ТРАНС" будь-яким способом відчужувати належне відповідачу майно та заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Мін`юсту), Мін`юсту, його посадовим особам, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо належного ПП Фірмі "АМН ТРАНС" нерухомого майна не пов`язаний з предметом позовних вимог. Між предметом позову у даній справі (стягнення заборгованості) та вказаним заходом забезпечення позову відсутній взаємозв`язок. 
Такий захід забезпечення позову не впливає на фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову (відсутня імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів). 
Відповідно, заявлений позивачем захід забезпечення позову, не відповідає вимогам, на забезпечення яких він вживається, а відтак, не може вважатися адекватним.
Заявник, обґрунтовуючи дану вимогу заяви про забезпечення позову, не довів, що невжиття такого заходу може істотно ускладнити, чи унеможливити виконання рішення суду, яке ухвалюватиметься за заявленими позивачем позовними вимогами, заявником не конкретизовано цих прав та охоронюваних законом інтересів.
З наведеного суд першої інстанції, посилаючись на правові позиції Касаційного господарського суду Верховного Суду, викладені у постановах від 05.09.2019 у справі №911/527/19 та 15.01.2019 у справі №915/870/18, дійшов правомірного висновку про відсутність зв`язку між обраним заявником заходом забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу відчужувати належне йому на праві власності нерухоме майно та заборони державним реєстраційним органам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо належного відповідачу майна, та позовною вимогою, на забезпечення якої заявник просить вжити такий захід, оскільки нерухоме майно відповідача не належить до предмета спору у даній справі.
Щодо вимоги заявника про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти в межах суми стягнення у розмірі 7000150,00  грн. необхідно зазначити таке.
Під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.
Сума підданих арешту грошових коштів обмежується розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, належного до предмета спору.
Твердження заявника про можливі спроби відповідача вивести грошові кошти з рахунків у банківських установах не підтверджені жодними доказами, як і не надано документів, які б свідчили про наявність/відсутність у відповідача коштів на рахунках у банківських установах, їх розмір, рух тощо.
Також заявник не надав жодних доказів на підтвердження своїх доводів про ухилення відповідача від виконання зобов`язань за договором позики, адже наявність у відповідача боргу і навіть його несплата протягом тривалого часу може бути лише наслідком ведення останнім звичайної господарської діяльності та мати тимчасовий характер. Заявник не довів того, що відповідач вчиняє дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язань чи виконання потенційного судового рішення.
Водночас, за даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про ПП Фірма “АМН ТРАНС”, останнє не перебуває в процесі припинення або ліквідації, статутний капітал Підприємства зазначено в сумі 15401320,00 грн.
За таких обставин, твердження заявника про те, що невжиття заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти в межах суми стягнення може призвести до неможливості виконання судового рішення у даній справі у випадку задоволення позовних вимог, на думку суду, є необґрунтованим.
З огляду на наведене, подана позивачем заява про вжиття заходів забезпечення позову ґрунтується на припущеннях щодо можливого ухилення ПП Фірми “АМН ТРАНС” від виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову, а відтак і щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання такого рішення. 
Частинами 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).
Виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України та встановлені у цій справі обставини, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення поданої ТзОВ «Управлінська компанія «ТЦ «Будь Ласка» заяви про забезпечення позову у справі № 921/550/21.
Доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують висновків, покладених в основу оскарженої ухвали місцевого господарського суду. 
Ухвала господарського суду Тернопільської області від 02.11.2021 року у справі №921/550/21 прийнята у відповідності до норм процесуального права, яку необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 136-140, 197, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «ТЦ «Будь Ласка» б/н від 09.11.2021 року (вх.  №01-05/3784/21 від 15.11.2021 року) залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Тернопільської області від 02.11.2021 року у справі № 921/550/21 – без змін.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
Матеріали оскарження ухвали від 02.11.2021 року у справі №921/550/21 повернути в господарський суд Тернопільської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.  
Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.
Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя                                                                                 О.В. Зварич 

Суддя                                                                                                    В.М. Гриців

      Суддя                                                                                                    І.Б. Малех