П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  686/17557/21                                         Головуючий у 1-й інстанції:  Стефанишин С.Л. 
          Суддя-доповідач:  Полотнянко Ю.П. 
25 січня 2022 року                                                                                м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Драчук Т. О.  Смілянця Е. С. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на  рішення   Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області  від  23 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Осадчука Дмитра Васильовича про  скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
в липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Осадчука Дмитра Васильовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Апелянт ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Апелянт вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги, що з постанови про адміністративне правопорушення не вбачається наявність доказів, які б підтверджували, що позивач порушив Правила дорожнього руху, що передбачає склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП. Також зазначає, що позивач не керував транспортним засобом 11.07.2020 о 12:25:27 год у темну пору доби.
Сторони в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи. 
Враховуючи приписи ч. 2 ст. 313 КАС України та наявність у справі достатньої кількості доказів для розгляду апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як встановлено судом першої інстанції, постановою серії ЕАН №4472628 від 11 липня 2021 року інспекторем Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Осадчук Дмитром Васильовичем позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративного стягнення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у виді штрафу у розмірі 340 грн. за те, що 11.07.2021 року о 12:25 год. в м. Хмельницький вул. Тернопільська, 43/13 керував транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів чим порушив вимоги п.31.4.3 ПДР України.
Вважаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення позивачем вимог ПДР підтверджується даними постанови про адміністративне правопорушення, відео-доказами. Суд вважає, що позивачем у позові не доведено та не представлено доказів які вказують на правомірність його дій стосовно непрацюючих задніх стопсегналів та їх відповідності вимогам ПДР а також, на неправомірність дій працівника поліції при виявленні порушення ПДР та притягненні його до адміністративної відповідальності.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Положеннями ст.14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до пункту 2.3 «а» ПДР визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.
В силу приписів ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються під час нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, автоматичну фото- і відеотехніку.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У статті 283 КУпАП закріплено вимоги до змісту постанови про адміністративне правопорушення зазначено, де повинні міститися: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. У постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, вказуються відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
З аналізу вищезазначених правових норм можна зробити висновок, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.
Положеннями ч.1 ст.121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Таким чином, керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), чи інші технічні несправності створює об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КпАП України.
Відповідно до п.31.4.3 ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.
Як слідує з оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення, відповідач під час складання постанови зазначив, що позивачем порушено п. 31.4.3 ПДР України, не пославшись на будь-які з підпунктів передбачені цією статтею.
В підтвердження факту порушення позивачем вимог ПДР України відповідач посилається на проведення інспекторами фіксації на місці вчинення правопорушення, відеодоказ додано до відзиву на позовну заяву. 
Однак, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відеозапис фіксації правоворушення (а.с.26) не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить посилання на такі докази (про застосування технічних засобів фіксації порушення в постанові не зазначено).
Водночас, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. 
У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 74 КАС України не може вважатися допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 30.05.2018 р. (справа № 337/3389/16-а), від 31.01.2019 р. (справа 464/2309/17), від 13.02.2020 р. (№ 524/9716/16-а), від 08.04.2020 (337/346/17).
Враховуючи наведене, долучений відеозапис не є належним доказом вчинення позивачем правопорушення.
При цьому, сама постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки містить лише опис обставин, які визначені відповідачем підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення певних доказів, на підставі яких відповідачем зроблено висновки про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Також, колегія суддів звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого процесуального законодавства покладено на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).
Інших належних та допустимих доказів в розумінні статті 72 КАС України, які б підтверджували факт порушення позивачем правил дорожнього руху, матеріали адміністративної справи не містять та відповідачем до суду надано не було.
Відтак, суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини, не надав їм належної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку про доведеність вчинення позивачем адміністративного правопорушення та відповідно притягнення його до адміністративної відповідальності.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову шляхом скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4472628 від 11.07.2021 та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до положень частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 6 ст. 139 КАС України передбачено, що якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
З урахуванням висновків суду апеляційної інстанції про задоволення вимог ОСОБА_1 колегія суддів, здійснюючи розподіл судових витрат у справі, приймає рішення про стягнення з Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання адміністративного позову та апеляційної скарги у загальній сумі 1135 грн (згідно квитанції №23 від 20.07.2021 у сумі 454,00 грн (а.с.6) та квитанції № 60 від 16.12.2021 у сумі 681.00 грн ( а.с. 36).
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити  повністю.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2021 року скасувати, з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог.
Скасувати постанову серії ЕАН №4472628 від 11 липня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 121 КУпАП та застосування стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень.
 Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України. 

Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Драчук Т. О.    Смілянець Е. С.