ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 лютого 2022 року           справа №200/4256/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., секретар судового засідання Сізонов Є.С., за участі представника відповідача Біловол В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року (повне судове рішення складено 15 вересня 2021 року у м. Слов`янську) у справі № 200/4256/21 (суддя в І інстанції Мозговая Н.А.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 

                                                           УСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» (далі – ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі», платник податків) звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі – ГУ ДПС у Донецькій області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.12.2018 № 0081214707 про застосування фінансової санкції за несвоєчасну сплату земельного податку в розмірі 58,71 грн., № 0081154707 про застосування фінансової санкції за несвоєчасну сплату орендної плати за землю в розмірі 11 977,83 грн., № 0081164707 про застосування фінансової санкції за несвоєчасну сплату орендної плати за землю в розмірі 327,84 грн., № 0081204707 про застосування фінансової санкції за несвоєчасну сплату земельного податку в розмірі 30 грн., № 0081224707 про застосування фінансової санкції за несвоєчасну сплату земельного податку в розмірі 4,17 грн., № 0081184707 про застосування фінансової санкції за несвоєчасну сплату земельного податку в розмірі 3,80 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що за результатом проведеної камеральної перевірки з питання своєчасної сплати податкового зобов`язання зі сплати за землю з юридичних осіб та орендної плати за землю складено акт перевірки від 13.12.2018 № 3244/05-99-47-07 та прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення з підстав порушення позивачем вимог ст. 126 Податкового кодексу України (далі – ПК України) щодо несвоєчасної сплати податкового зобов`язання з земельного податку та орендної плати за землю за земельними ділянками, які розташовані в м. Слов`янськ, смт. Райгородок, смт. Андріївка, с. Хрестище.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року позов задоволено.
Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що платник податків, який самостійно визначив податкові зобов`язання у поданих ним податкових деклараціях має сплатити в повному обсязі відповідні суми у встановлені податковим законодавством строки.
Податкові зобов`язання, визначені у податкових деклараціях зі сплати за землю за 2015-2017 роки, ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» до бюджету сплачувало з порушенням термінів сплати. Уточнюючі податкові декларації з плати за землю за 2014-2015 роки щодо зменшення податкових зобов`язань платник не надавав.
Відповідно до ст. 6 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі – Закону № 1669-VII), у редакції яка діяла до 08 червня 2016 року, встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.
Статтею 6 Закону № 1669-VII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) звільнено суб`єктів господарювання від плати за землю за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліком, передбаченими частиною четвертою ст. 4 цього Закону.
Згідно з затвердженим Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085 м. Слов`янськ, смт. Райгородок, смт. Андріївка, с. Хрестище не відносить до населених пунктів, які зазначені у вказаному переліку.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційних скарг та просив їх задовольнити. Представник позивача до апеляційного суду не прибув.
Відповідно до ч. 1 ст. 308  Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі на рішення місцевого суду, залишити без задоволення, з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що 05.02.2016 позивачем до контролюючого органу подано податкову декларацію з орендної плати за землю, відповідно до якої самостійно визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати за землю в розмірі 36 880,07 грн., з яких 3073,34 грн. сплата податку щомісяця з січня по листопад 2016 року, та 3073,33 грн – сума податку визначена до сплати у грудні 2016 року. Податкова декларація прийнята Слов`янською ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області, про що позивачем отримано квитанцію № 2 від 05.02.2016 про прийняття податкової декларації, реєстраційний номер документа 9010317299 (а.с.35-41,т.1).
06.02.2017 позивачем до контролюючого органу подано податкову декларацію з орендної плати за землю, відповідно до якої самостійно визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати за землю в розмірі 39 092,88 грн., з яких 3257,74 грн. сплата податку щомісяця з січня по грудень 2017 року. Податкова декларація прийнята Слов`янською ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області, про що позивачем отримано квитанцію № 2 від 08.02.2017 про прийняття податкової декларації, реєстраційний номер документа 9011904204 (а.с.42-44, т.1).
22.01.2015 позивачем до контролюючого органу подано податкову декларацію з орендної плати за землю, відповідно до якої визначено самостійно суму податкового зобов`язання з орендної плати за землю в розмірі 25 736,27 грн., з яких 2144,69 грн. сплата податку щомісяця з січня по грудень 2015 року, та 2144,68 грн. – сума податку визначена до сплати у грудні 2015 року. Податкова декларація прийнята Слов`янською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Донецькій області, про що позивачем отримано квитанцію №2 від 28.01.2015 про прийняття податкової декларації, реєстраційний номер документа 9005182949 (а.с.45-5, т.1).
22.01.2016 позивачем до контролюючого органу подано податкову декларацію з земельного податку, відповідно до якої самостійно визначено суму податкового зобов`язання з земельного податку в розмірі 455,76 грн., з яких 37,98 грн. сплата податку щомісяця з січня по грудень 2016 року. Податкова декларація прийнята Слов`янською ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області, про що позивачем отримано квитанцію № 2 від 05.02.2016 про прийняття податкової декларації, реєстраційний номер документа 9010317299 (а.с.51-55, т.1). 
22.01.2016 позивачем до контролюючого органу подано податкову декларацію з земельного податку, відповідно до якої самостійно визначено суму податкового зобов`язання з земельного податку в розмірі 437,87 грн., з яких 36,49 грн. сплата податку щомісяця з січня по листопад 2016 року,  та 36,48 грн. – сума податку визначена до сплати у грудні 2016 року. Податкова декларація прийнята Слов`янською ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області, про що позивачем отримано квитанцію № 2 від 22.01.2016 про прийняття податкової декларації, реєстраційний номер документа 9003563653 (а.с.56-61, т.1).
18.02.2016 позивачем до контролюючого органу подано податкову декларацію з земельного податку, відповідно до якої самостійно визначено суму податкового зобов`язання з земельного податку в розмірі 3600,33 грн., з яких 300,03 грн. сплата податку щомісяця з січня по листопад 2016 року, та 300,00 грн. – сума податку визначена до сплати у грудні 2016 року. Податкова декларація прийнята Слов`янською ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області, про що позивачем отримано квитанцію № 2 від 18.02.2016 про прийняття податкової декларації, реєстраційний номер документа 9019448205 (а.с.71-73, т.1).
29.02.2016 позивачем подано до контролюючого органу уточнюючу податкову декларацію з земельного податку за 2016 рік, відповідно до якої визначено самостійно до зменшення суму податкового зобов`язання з земельного податку з 437,87 грн. до 366,67грн. (а.с.74-77, т.1).
29.02.2016 позивачем подано до контролюючого органу уточнюючу податкову декларацію з земельного податку за 2016 рік, відповідно до якої визначено самостійно до зменшення суму податкового зобов`язання з земельного податку з 455,76 грн. до 381,66 грн. (а.с.78-82, т.1).
07.11.2017 позивачем подано уточнюючу податкову декларацію з орендної плати за землю за 2016 рік, відповідно до якої визначено самостійно до зменшення суму податкового зобов`язання з орендної плати за землю з 64 180,07 грн. до 43 383,81грн. До зменшення було визначено податкові зобов`язання з орендної плати за січень-червень 2016 року (а.с.83-87, т.1).
29.02.2016 позивачем подано уточнюючу податкову декларацію з земельного податку, відповідно до якої визначено самостійно до зменшення суму податкового зобов`язання з земельного податку з 3600,33 грн. до 3014,93 грн. (а.с.89-93, т.1).
Факт отримання вищенаведеної звітності податковим органом не оспорюється.
До позовної заяви позивачем надано витяг з електронного кабінету платника податку з орендної плати за землю за 2015-2017 роки, з земельного податку за 2016 рік (а.с.95-101, а.с.107-110, а.с.101-107, а.с.111-115, а.с.116-120, а.с.121-136, а.с.137-149, а.с.150-152, т.1).
Позивачем в підтвердження сплати самостійно визначених податкових зобов`язань з податку на землю та орендної плати за землю за період 2015-2017 роки надані платіжні доручення на суми, які відповідають розміру задекларованих податкових зобов`язань з призначенням платежу - орендна плата або земельний податок за відповідний місяць року, а саме платіжні доручення від 14.01.2015 № 2000497246 на суму 1717,07 грн., від 13.02.2015 № 2000520368 на суму 2144,69 грн., від 13.03.2015 № 2111531913 на суму 2144,69 грн., від 14.04.2015 № 2111547002 на суму 2144,69 грн., від 14.05.2015 № 2111559161 на суму 2144,69 грн., від 12.06.2015 № 2111608543 на суму 2144,69 грн., від 13.07.2015 № 2111622053 на суму 2144,69 грн., від 13.08.2015 № 2116306445 на суму 2144,69 грн., від 14.09.2015 № 2116328038 на суму 2144,69 грн., від 13.10.2015 № 2116349607 на суму 2144,69 грн., від 12.11.2015 № 21163706447 на суму 2144,69 грн., від 20.05.2015 № 2111560322 на суму 2144,92 грн., від 10.10.2016 № 2116650103 на суму 3073,34 грн., від 10.10.2016 № 2116684861 на суму 3073,34 грн., від 15.09.2016 № 2116623213 на суму 3073,34 грн., від 15.08.2016 № 2116589794 на суму 3073,34 грн., від 09.12.2016 № 2116718641 на суму 3073,34 грн., від 15.07.2016 № 2116562143 на суму 3073,34 грн., від 26.07.2016 № 2116569917 на суму 300,03 грн., від 29.08.2016 № 2116604867 на суму 300,03 грн., від 27.09.2016 № 2116634315 на суму 251,24 грн., від 26.10.2016 № 2116664218 на суму 251,24 грн., від 22.12.2016 № 2116733276 на суму 251,24 грн., від 28.11.2016 № 2116702838 на суму 251,24 грн., від 26.07.2016 № 2116569897 на суму 37,98 грн., від 29.08.2016 № 2116604865 на суму 37,98 грн., від 29.08.2016 № 2116604889 на суму 36,49 грн., від 26.07.2016 № 2116569902 на суму 36,49 грн., від 27.09.2016 № 2116634302 на суму 31,81 грн., від 26.10.2016 № 211666217 на суму 31,81 грн., від 28.11.2016 № 2116702802 на суму 31,81 грн., від 22.12.2016 № 2116733264 на суму 31,81 грн., від 22.12.2016 № 2116733248 на суму 30,56 грн., від 28.11.2016 № 2116702842 на суму 30,56 грн., від 26.10.2016 № 211666226 на суму 30,56грн., від 27.09.2016 № 2116634325 на суму 30,56 грн., від 08.09.2017 № 2116945241 на суму 3257,74 грн., від 06.10.2017 № 2116971143 на суму 3257,74 грн., від 06.11.2017 № 2116996045 на суму 3257,74 грн., від 06.07.2017 № 360609 на суму 3257,74 грн., від 03.08.2017 № 2116913493 на суму 3257,74 грн., від 04.12.2017 № 2117021519 на суму 3257,74 грн., від 10.03.0217 № 2116816262 на суму 3257,74 грн., від 05.05.2017 № 2116866186 на суму 3257,74 грн., від 08.06.2017 № 2116889345 на суму 3257,74 грн., від 10.02.2017 № 2116788299 на суму 3257,74 грн., від 06.01.2017 № 2116751542 на суму 3073,33 грн. (а.с.155-184, т.1).
Також, сплата позивачем податкового зобов`язання з орендної плати за землю та земельного податку за період червень 2016-2017 роки підтверджується витягом з картки особового рахунку платника податку з зазначених податків, який надано відповідачем (а.с.37-94, т.2).
Відповідачем по справі проведено камеральну перевірку позивача з питання своєчасності сплати грошового зобов`язання з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), за результатами якої складено акт від 13.12.2018 № 3244/05-99-47-07 (т.1 а.с.9-14).
Згідно  висновків вказаного акта перевіркою встановлено несвоєчасну сплату самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) згідно податкових декларацій за 2015 рік № 9005182949 від 28.01.2015, 2016 рік № 9010317299 від 05.02.2016, 2017 рік № 9011904204 від 07.02.2017, код платежу – 18010600; за 2016 рік № 9003563653, № 9003563806 від 22.01.2016, № 9019448205 від 18.02.2016, код платежу - 18010500.
На підставі висновків, зроблених в акті перевірки, відповідачем відповідно до п.126.1 ст.126 ПК України  26.12.2018 були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення: № 0081214707 про застосування фінансової санкції за несвоєчасну сплату земельного податку в розмірі 58,71 грн., № 0081154707 про застосування фінансової санкції за несвоєчасну сплату орендної плати за землю в розмірі 11 977,83 грн., № 0081164707 про застосування фінансової санкції за несвоєчасну сплату орендної плати за землю в розмірі 327,84 грн., № 0081204707 про застосування фінансової санкції за несвоєчасну сплату земельного податку в розмірі 30 грн., № 0081224707 про застосування фінансової санкції за несвоєчасну сплату земельного податку в розмірі 4,17 грн., № 0081184707 про застосування фінансової санкції за несвоєчасну сплату земельного податку в розмірі 3,80 грн. (т.1 а.с.15-28).
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) та Законом № 1669-VІІ.
Згідно ст. 285 ПК України встановлено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
Відповідно до ч.286.2 ст.286 ПК України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Пунктом 287.3 статті 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Позивачем було подано до контролюючих органів податкові декларації з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності та земельного податку) за 2015, 2016 та 2017 роки відповідно до яких позивач, зобов`язався щомісячно сплачувати орендну плату за земельні ділянки та земельну плату з юридичних осіб.
Слід зазначити, що для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення було прийнято Закон № 1669-VІІ (чинного на час виникнення спірних правовідносин).
Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення Ради національної безпеки України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції (АТО) на території Донецької і Луганської областей.
Закон № 1669-VII (чинного на час виникнення спірних правовідносин) визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.
Відповідно до ст.1 Закону № 1669-VІІ (чинного на час виникнення спірних правовідносин) період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.
Виходячи з наведеного, датою початку проведення антитерористичної операції є 14.04.2014.
Відповідно до ст.6 Закону № 1669-VІІ (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що під час проведення антитерористичної операції звільнити суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.
Статтею 7 вищезазначеного закону (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено скасування на період проведення антитерористичної операції орендну плату за користування державним та комунальним майном суб`єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.
Згідно з ч.ч.2,3 ст.11 цього Закону, його дія поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.
Тобто, Закон № 1669-VІІ є спеціальним законом у спірних правовідносинах, тому його застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до Податкового кодексу України.
Крім того, на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1669-VІІ Кабінетом Міністрів Україні затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення розпорядженням № 1053-р від 30.10.2014.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1079-р від 5 листопада 2014 року зупинено дію Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року, проте, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/18327/14 від 26 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року, Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1079-р від 5 листопада 2014 року визнано не чинним.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України по даній справі зупинено виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2015 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року до розгляду касаційної скарги Кабінету Міністрів України у Вищому адміністративному суду України.
Крім цього, Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р, яким визнано такими, що втратили чинність Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079, затверджено новий перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, у якому, серед інших є м. Слов`янськ, смт. Андріївка, смт. Райгородок, с. Христище, місце де позивач знаходиться на податковому обліку та де, розташовані, земельні ділянки позивача, що підтверджується актом перевірки.
Ураховуючи наведене вище, слід вказати, що у спірні податкові періоди м. Слов`янськ, смт. Андріївка, смт. Райгородок, с. Христище є територією, де проводилась антитерористична операція, що не спростовується відповідачем.
Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування» від 17 травня 2016 року № 1365-VII внесено зміни до Закону № 1669-VI, згідно з якими звільнено суб`єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною 4 статті 4 цього Закону, тобто в пунктах , на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та які розташовані на лінії зіткнення. Цей закон набув чинності 08.06.2016.
Варто зауважити, що стаття 6 Закону № 1669-VІІ визначає підстави звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з Переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 Закону № 1669-VІІ, що свідчить про безпідставність застосування контролюючим органом до спірних правовідносин положень статті 286 ПК України.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21.03.2018 по справі № 805/3279/17-а, від 13.02.2018 по справі № К/9991/361/17 (справа № 805/1883/17-а), від 26.06.2018 по справі № 812/981/16.
Отже, оскільки земельні ділянки позивача знаходяться на території, де проводилась антитерористична операція, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позивач відповідно до положень статті 6 Закону № 1669-VI звільнений від сплати своїх податкових зобов`язань з орендної плати та земельного податку на період з 14 квітня 2014 року по 08 червня 2016 року.

Що стосується зарахування позивачем платежів, сплачених позивачем на погашення податкових зобов`язань за період після 08.06.2016 в рахунок сплати податкових зобов`язань, які виникли з 01.01. 2015 по 08.06.2016.
Відповідно до підпункту 54.3.5 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.
У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п. 57.3 ст.57 ПК України).
Відповідно до п.58.1 ст.58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).
Пунктом 126.1 ст.126 ПК України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;
при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Разом з цим, відповідно до підпункту 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з п. 87.9 ст.89 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
Пунктами 30.1 та 30.2 ст.30 ПК України встановлено, що податкова пільга – передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.
Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.
Податкова пільга надається шляхом, в тому числі, звільнення від сплати податку та збору («г» п.30.9 ст.30 ПК України).
Як вже зазначалось вище, позивач в період з 14 квітня 2014 року по 08 червня 2016 року включно на підставі статті 6 Закону № 1669-VI був звільнений від своїх податкових зобов`язань з орендної плати та земельної плати, тобто мав у вказаний період податкову пільгу.
Аналіз вищезазначених норм ПК України дозволяє суду дійти висновку, що податкове законодавство не передбачає визначення податкового боргу (грошового зобов`язання) за податковий період, в якому платник податків мав податкову пільгу в виді звільнення від сплати податку.
Відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що податковий орган протиправно застосував положення п.87.9 ст.87 ПК України, оскільки зарахував кошти в періоди, коли позивач був звільнений від сплати податкових зобов`язань.
Доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 52, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

                                                       ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року у справі № 200/4256/21 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 22 лютого 2022 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко

                                                                                          А. А. Блохін

                                                                                          Т. Г. Гаврищук