ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 січня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/9082/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
        суддів:                 Божко Л.А., Лукманової О.М.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу  Департаменту патрульної поліції
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2021 року (головуючий суддя Горбалінський В.В.)
в адміністративній справі №160/9082/21 за позовом  Департаменту патрульної поліції   до відповідача  ОСОБА_1   про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Департамент патрульної поліції, звернувся 07.06.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просив:  
- стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, у розмірі 4  798,29 грн.           
Позов обґрунтовано тим, що відповідно до норм Порядку №772 у разі звільнення поліцейського зі служби через службову невідповідність, ним повинна відшкодовуватись вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, відтак відповідач має обов`язок відшкодовувати вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких на час звільнення не закінчився. Однак, відповідач таку вартість не відшкодував, у зв`язку з чим на його адресу була направлена відповідна претензія, та заборгованість ним так сплачена не була, що і стало підставою звернення позивача до суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2021 року у задоволенні позову відмовлено.
          Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що наказ про звільнення відповідача від 23.02.2021 року №171 о/с був виданий за 3 робочі дні до звільнення відповідача, а лист №4407-юр від 25.03.2021 року з повідомленням про наявність невідшкодованої вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких на дату звільнення не закінчився направлений останньому через місяць після його звільнення. Вказане не свідчить про дотримання позивачем передбаченої Порядком №772 процедури відшкодування вартості зазначеного майна, відтак дійшов висновку, що оскільки процедура стягнення вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, передбачена Порядком №772, позивачем не дотримана, відсутні і підстави для задоволення позовних вимог останнього.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що Порядком №772 не встановлено, що у разі недотримання керівником відповідного органу поліції встановлених цим Порядком строків, вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації (використання) яких на день звільнення не закінчився, відшкодуванню не підлягає. Обов`язок відшкодувати вартість предметів однострою зазначений у наказі Департаменту патрульної поліції від 23.02.2021 №171 о/с, який, як на момент подання позовної заяви у даній справі, так і на момент подачі апеляційної скарги не скасований у встановленому законом порядку та є обов`язковим до виконання тими особами, на яких поширюються його вимоги. Зауважує, що відповідно до вимог Порядку №772 відрахування з грошового забезпечення поліцейського здійснюється виключно за його письмової згоди або в судовому порядку. Зазначає, що Департаментом не було отримано письмової згоди відповідача на відрахування вартості предметів однострою з грошового забезпечення та саме з цією метою наказ має видаватись не менше ніж за 5 робочих днів до звільнення поліцейського, щоб у разі письмової згоди поліцейського здійснити остаточний розрахунок з ним із відрахуванням з нього вартості предметів однострою, строк експлуатації яких не завершився.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення  апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що Наказом Департаменту патрульної поліції від 23.02.2021 року №171 о/с рядового поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №3, звільнено з 01.03.2021 року зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».
Відповідно до довідки №12 від 22.02.2021 року про отримані поліцейським предмети однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації), яких не закінчився ОСОБА_1 на день звільнення видано наступні предмети однострою: 
1) шапка зимова трикотажна; 
2) куртка зимова типу А; 
3) спорядження поясне; 
4) светр; 
5) черевики з високими берцями типу А; 
6) термобілизна типу А,   строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, на загальну суму 4  798,29 грн., вартість яких ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати Департаменту патрульної поліції.
25.03.2021 року Департамент патрульної поліції звертався до ОСОБА_1 із претензією на відшкодування предметів однострою, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, на загальну суму 4  798,29 грн.
Однак, від ОСОБА_1 на рахунок Департаменту патрульної поліції не надходили кошти в сумі 4  798,29 грн. за відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився. 
Позивач вважає, що відповідачем порушено право Департаменту патрульної поліції щодо повернення предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, у розмірі 4  798,29 грн. 
Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин застосовуються норми Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію», Порядку забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час), затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.09.2017 року №772, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 жовтня 2017 року за № 1224/31092. Норми постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 року №823 «Про однострій поліцейських».
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. 
При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (ЗУ №580-VIII).
Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» (№ 580-VIII) поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Поліцейські мають єдиний однострій. Поліцейський отримує однострій безоплатно. Зразки предметів однострою поліцейських затверджує Кабінет Міністрів України (ч.1 та 2 ст. 20 ЗУ №580-VIII).
Правила носіння та норми належності однострою поліцейських затверджує Міністр внутрішніх справ України (ч. 4 ст. 20 ЗУ №580-VIII).
Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України (ч.3 ст.59 ЗУ №580-VIII).
При цьому, опис і зразки предметів однострою поліцейських затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 року №823 «Про однострій поліцейських». 
Механізм забезпечення поліцейських одностроєм згідно з нормами належності однострою поліцейських (у мирний час), організацію його використання та обліку визначає Порядок забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час), затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.09.2017 року № 772, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03 жовтня 2017 року за № 1224/31092 (Порядок №772).
Відповідно до пункту 2 Розділу І Порядку №772 однострій - загальна назва форменого одягу поліцейського, що складається з предметів, які видаються в тимчасове користування для виконання службових завдань, тренувань, навчань, занять тощо (інвентарне майно), та предметів особистого користування, які видаються в постійне користування і не використовуються як інвентарне майно; строк носіння (експлуатації) предметів однострою - час, установлений нормами належності, протягом якого предмет має носитися або перебувати в експлуатації.
Згідно з пунктом 3 Розділу І Порядку №772 одностроєм згідно із цим Порядком забезпечуються поліцейські, зокрема, які проходять службу на відповідних посадах у Національній поліції України.
Використання предметів однострою, які не відповідають описам та зразкам, затвердженим Кабінетом Міністрів України, забороняється. Рішення щодо подальшого обліку, використання або списання таких предметів однострою приймається керівником відповідного органу поліції, ЗВО, інших державних органів, установ та організацій у встановленому законодавством порядку (пункт 4 Розділу І Порядку № 772).
Забезпечення одностроєм у поліції здійснюється централізовано структурним підрозділом центрального органу управління поліцією з питань матеріально-технічного та ресурсного забезпечення (пункт 1 Розділу ІІІ Порядку № 772).
Отримання предметів однострою здійснюється на підставі відповідного рішення керівництва поліції (пункт 4 Розділу ІІІ Порядку № 772).
Строк носіння (експлуатації) предметів однострою починає обчислюватися з дня фактичної видачі їх у користування (експлуатацію). 
Час зберігання предметів однострою на складі не зараховується до строку їх носіння (експлуатації). 
На кожного поліцейського для здійснення контролю за станом використання ним предметів однострою згідно з нормами належності та за строками їх носіння (експлуатації) оформлюється арматурна картка. 
Облік предметів однострою в арматурній картці ведеться з дати призначення поліцейського на відповідну посаду або зарахування на навчання до ЗВО згідно з наказом по особовому складу (пункти 1, 2, 3 Розділу IV Порядку № 772).
Предмети однострою особистого користування передаються поліцейським безоплатно. 
Предметами однострою особистого користування забезпечуються поліцейські, визначені в пункті 3 розділу I цього Порядку, із дня призначення на посаду або зарахування на навчання до ЗВО. 
Предмети однострою особистого користування видаються поліцейським на майбутній термін служби або з урахуванням навчання у ЗВО та на строк, що передбачений нормами належності. 
Чергова видача поліцейським однострою особистого користування проводиться після закінчення строків його експлуатації (носіння). 
Дострокова видача предметів однострою дозволяється тільки у випадках, передбачених цим Порядком. 
Предмети однострою, що належать до видачі поліцейським за декількома нормами, видаються за тією, строк носіння (експлуатації) за якою менший (пункти 1, 2, 3, 4 Розділу V Порядку № 772).
Однострій, що знаходиться в органах (закладах, установах) поліції, ЗВО, підлягає обов`язковому обліку. 
Облік здійснюється шляхом оформлення відповідних документів, правильного та своєчасного занесення записів до книг, карток та інших облікових документів усіх операцій з руху та змін якісного стану предметів однострою (абзац перший пункту 2 Розділу VII Порядку № 772).
Відповідно до пункту 10 Розділу V Порядку №772 відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, здійснюється з урахуванням термінів його експлуатації та у випадку втрати, пошкодження та/або звільнення поліцейського зі служби з таких підстав:
- у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;
- за власним бажанням;
- у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення;
- у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави;
- через службову невідповідність.
Керівник відповідного органу поліції не пізніше ніж за 5 робочих днів до звільнення поліцейського зі служби видає наказ про відшкодування особою вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.
Поліцейському видається під розписку належно завірена копія наказу про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування.
Відрахування з грошового забезпечення поліцейського здійснюються виключно за його письмової згоди або в судовому порядку.
Відповідно до ч.3 ст.59 Закону України «Про Національну поліцію» (№580-VIII) рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що Порядком №772 передбачено певний порядок дій, які має вчинити керівник відповідного органу поліції з метою відшкодування з поліцейського вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, а саме: 
1) не пізніше ніж за 5 робочих днів до звільнення поліцейського зі служби видати наказ про відшкодування особою вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився; 
2) видати поліцейському під розписку належно завірену копія наказу про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування; 
3) за письмовою згодою поліцейського відрахувати з його грошового забезпечення вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився або, у разі незгоди поліцейського з добровільним відшкодуванням такої вартості, у судовому порядку стягнути вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.
Разом з цим, матеріалами справи підтверджується, що позивач не пізніше ніж за 5 робочих днів до звільнення відповідача зі служби не видавав наказ про відшкодування особою вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився та, як наслідок, не видавав відповідачу під розписку належно завірену копію такого наказу, що свідчить про недотримання позивачем вимог Порядку №772.
При цьому, зазначення у наказі про звільнення відповідача від 23.02.2021 року №171 о/с про суму відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, не може слугувати заміною видання, передбаченого Порядком №772, наказу про відшкодування особою вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, та не звільняє Позивача від обов`язку дотримання передбаченої Порядком №772 процедури відшкодування вартості зазначеного майна.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції суд першої інстанції правильно зазначив, що не може вважати наказ про звільнення відповідача від 23.02.2021 року №171 о/с належним виконанням позивачем Порядку №772, оскільки вказаний наказ був виданий за 3 робочі дні до звільнення позивача.
Водночас, направлення відповідачу через місяць після його звільнення листа від 25.03.2021 року №4407-юр з повідомленням про наявність невідшкодованої вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких на дату звільнення не закінчився, також, не свідчить про дотримання позивачем передбаченої Порядком №772 процедури відшкодування вартості зазначеного майна. 
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки процедура стягнення вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, передбачена Порядком №772, позивачем не дотримана, відсутні і підстави для задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів.
Згідно ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції матеріали справи дають підстави для висновку, шо позивачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.
За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини.
Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України. 
Виходячи з результатів апеляційного перегляду не підлягають розподілу судові витрати.
Керуючись ст. 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Департаменту патрульної поліції – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2021  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 18.01.2022 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
В повному обсязі постанова виготовлена 30.01.2022 з урахуванням перебування судді-доповідача на лікарняному.
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова