ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
25 січня 2022 року           справа №360/3943/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року (повне судове рішення складено 13 вересня 2021 року в м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/3943/21 (суддя в І інстанції Тихонов І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
                                                          
                                                   УСТАНОВИВ:

В липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі – відповідач-1) та Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України в особі ліквідаційної комісії (далі – відповідач-2), в якому просив:
- визнати противоправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 07.11.2015 по 30.06.2016 та з 03.01.2017 по 31.10.2017;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період проходження служби з 07.11.2015 по 24.05.2016 та з 03.01.2017 по 31.10.2017 в сумі 2779,84 гривень.
- визнати противоправною бездіяльність Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 30.06.2016 по 03.01.2017;
- зобов`язати Департамент протидії наркозлочинності Національної поліції України в особі Ліквідаційної комісії нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період проходження служби з 30.06.2016 по 03.01.2017 в сумі 595,33 гривень.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив службу в Національній поліції з 07.11.2015 по 15.08.2020.
В період з 07.11.2015 по 30.06.2016 та з 03.01.2017 по 15.08.2020 Позивач проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області, в період з 30.06.2016 по 03.01.2017 в Департаменті протидії наркозлочинності Національної поліції України.
Відповідно до наказу № 923 о/с від 11.08.2020 Позивача було звільнено з посади начальника 1-го міжрайонного відділу управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Луганській області, за п. 4 ч. І ст. 77 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, з 15.08.2020.
07.06.2021 представник позивача звернувся з запитами до Відповідача-1 та Голови Національної поліції України, на отримання інформації про нарахуванню та виплату Позивачу сум індексації грошового забезпечення згідно до ч. 1, 5 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію", ч. 6 ст. 95 Кодексу законів про працю України, Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 за період проходження служби Позивачем з 07.11.2015 по 15.08.2020, і якщо індексація не здійснена, здійснити її нарахування та виплату Позивачу.
Згідно листа Відповідача 1 від 16.06.2021 № 3479/111/22/05-2021, було встановлено, що Відповідачем-1 не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошових доходів Позивачу за період його служби з 07.11.2015 по 30.06.2016 та з 03.01.2017 по 31.10.2017, що підтверджується довідками про доходи Позивача від 14.06.2021 № 653/111/22-2021 та від 14.06.2021 № 654/111/22-2021, надані Відповідачем-1.
Згідно листа Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України в особі Ліквідаційної комісії від 12.07.2021 №25Ли/40/01-2021, було встановлено, що Позивачу не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошових доходів за період служби в Департаменті протидії наркозлочинності Національної поліції України з 30.06.2016 по 03.01.2017.
У виплаті сум індексації Позивачу за період служби з 07.11.2015 по 31.10.2017 відповідачами було відмовлено, мотивуючи тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 №782 внесено зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, 2 з якою доповнено абзац п`ятий після слова «військовослужбовців» словом «поліцейських», та правові підстави для нарахування та виплати індексації грошових доходів поліцейських Національної поліції України з листопада 2015 року по жовтень 2017 року були відсутні.
Вважає бездіяльність Відповідача-1 щодо невиплати на користь Позивача індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 30.06.2016 та з 03.01.2017 по 31.10.2017 включно, та бездіяльність Відповідача-2 щодо невиплати на користь Позивача індексації грошового забезпечення за період з 30.06.2016 по 03.01.2017 противоправною, оскільки індексація грошових доходів передбачена нормами законодавства, а відповідачами не здійснено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за вказані періоди, в зв`язку з чим відповідачі допустили бездіяльність, не здійснивши нарахування та виплату такої індексації.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 07.11.2015 по 30.06.2016 та з 03.01.2017 по 31.10.2017.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження служби з 07.11.2015 по 30.06.2016 та з 03.01.2017 по 31.10.2017.
Визнано протиправною бездіяльність Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України в особі ліквідаційної комісії щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 30.06.2016 по 03.01.2017.
Зобов`язано Департамент протидії наркозлочинності Національної поліції України в особі ліквідаційної комісії нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження служби з 30.06.2016 по 03.01.2017.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач-2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що єдиним нормативно-правовим актом, який врегульовує саме порядок проведення індексації грошового забезпечення поліцейських є Порядок № 1078. Однак, в період проходження позивачем служби в поліції Порядок № 1078 не міг застосовуватись для проведення індексації грошового забезпечення, оскільки лише 18.10.2017 постановою Кабінету Міністрів України №782 (яка набрала чинності 24.10.2017) абзац п`ятий пункту 2 вказаного Порядку доповнено словом «поліцейських». Тобто, в абзаці 5 пункту 2 Порядку №1078 (в чинній на той час редакції), не була зазначена така категорія осіб, як «поліцейські», що унеможливлювало правомірно провести індексацію грошового забезпечення.
Таким чином, з урахуванням норм чинного законодавства, що регулює порядок проведення індексації грошових доходів населення, у відповідача в період виникнення спірних правовідносин не було правових підстав проводити індексацію грошового забезпечення поліцейських, така можливість виникла лише після набрання чинності вказаною постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 № 782, якою внесено зміну до п. 2 Порядку № 1078, а тому доводи позивача безпідставні.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 981 «Про ліквідацію територіального органу Національної поліції» Уряд України, ліквідовуючи як юридичну особу публічного права Департамент протидії наркозлочинності як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції, постановив Національній поліції забезпечити здійснення функцій і повноважень Департаменту протидії наркозлочинності, що ліквідується передавши їй його функції.
Ураховуючи зазначене, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту протидії наркозлочинності є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки Уряд України постановив Національній поліції забезпечити здійснення функцій і повноважень Департаменту протидії наркозлочинності, що ліквідується.
Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , проходив службу в органах Національної поліції з 07.11.2015 по 15.08.2020, наказом ГУНП в Луганській області № 923о/с від 11.08.2020 звільнено з 15.08.2020, що підтверджено дублікатом трудової книжки (арк. спр. 21-23) та витягу з наказу № 923 о/с від 11.08.2020 «По особовому складу» (арк. спр. 20).
Відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 11 серпня 2020 року № 923 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 (0070595), начальника 1-го міжрайонного відділу управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Луганській області з 15 серпня 2020 року звільнено зі служби в поліції за пунктом 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів), з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 23 роки 08 місяців 22 дні, у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги): 14 років 02 місяці 14 днів, загальний трудовий стаж: 28 років 06 місяців 23 дні, з виплатою одноразової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати складає: 23 роки, з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустку в кількості 26 діб, встановивши відсоток премії за серпень 2020 року 57,40 % (арк. спр. 20).
Відповідно до довідки ГУ НП України в Луганській області від 14.06.2021 №653/111/22-2021 та від 14.06.2021 № 654/111/22-2021 індексація грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 30.06.2016 та з 03.01.2017 по 31.10.2017 позивачу не нараховувалася та не виплачувалася (арк. спр. 29,30).
Відповідно до довідки Департаменту протидії наркозлочинності НП України від 12.07.2021 № 869 індексація грошового забезпечення за період з 30.06.2016 по 03.01.2017 позивачу не нараховувалася та не виплачувалася (арк. спр. 33).
Не погоджуючись з діями відповідачів, щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення з 07.11.2015 по 30.06.2016, з 03.01.2017 по 31.10.2017 та з 30.06.2016 по 03.01.2017 позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд керується такими вимогами чинного законодавства.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначає Закон України Про Національну поліцію від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580).
Відповідно до частини 1 статті 59 Закону № 580 служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Правове регулювання служби в поліції регламентується статтею 60 Закону № 580, згідно якої проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною 1 статті 77 Закону № 580 встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.
Згідно з частинами 2 та 3 статті 77 Закону № 580 днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.
За період з 07.11.2015 по 30.06.2016, з 03.01.2017 по 31.10.2017 та з 30.06.2016 по 03.01.2017 позивачу не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення.
Згідно із частинами першою, другою і п`ятою статті 94 Закону № 580 поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Частиною першою статті 2 Закону України Про індексацію грошових доходів населення (далі - Закон № 1282-ХІІ) встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ визначено підстави для проведення індексації.
Статтею 6 Закону № 1282-ХІІ встановлено, що Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до преамбули та пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення постановлено з метою реалізації Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення затвердити Порядок проведення індексації грошових доходів населення.
Згідно із пунктом 1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078) встановлено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Пунктом 2 Порядку № 1078 визначено чіткий перелік видів грошових доходів громадян, що підлягають індексації.
Так, пунктом 2 Порядку № 1078 (в редакції від 24.11.2016) було встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абз. 8 п. 4 Порядку № 1078).
Пунктом 6 Порядку № 1078встановлено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Конституційний Суд України в рішенні від 15.10.2013 у справі № 9-рп/2013 щодо офіційного тлумачення положення частини другоїстатті 233 Кодексу законів про працю Українизазначив, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційнимипроцесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
На підставі системного аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.
Таким чином, нормою закону, а саме статтею 94 Закону № 580 безпосередньо визначено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
У зв`язку з чим за спірний період з 07.11.2015 по 30.06.2016, з 03.01.2017 по 31.10.2017 та з 30.06.2016 по 03.01.2017 стосовно позивача були визначені законом підстави для індексації грошового забезпечення як поліцейського.
Посилання відповідачів на ті обставини, що зміни до Порядку № 1078 в частині розповсюдження його дії і на поліцейських були внесені шляхом доповнення абзацу п`ятого пункту 2 після слова військовослужбовців словом поліцейських відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 № 782 Про внесення зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення є незмістовним, оскільки Порядок № 1078 є підзаконним нормативним актом порівняно з нормами Закону України Про Національну поліцію, якими передбачена індексація грошового забезпечення поліцейських. Порядок № 1078 лише деталізує та розвиває норми законів, якими передбачений обов`язок індексувати грошові доходи населення.
Суд зазначає, що частиною 3 статті 7 КАС України передбачено, що у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Юридична сила закону як основного джерела права, його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України.
Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади. Пунктом 3 частини першоїстатті 85 Конституції Українизакріплено, що прийняття законів належить до повноважень Верховної Ради України.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 17.10.2002 №17-рп (щодо повноважності Верховної Ради України) визначення Верховної Ради України єдиним органом законодавчої влади означає, що жоден інший орган державної влади не уповноважений приймати закони.
Ще однією ознакою, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є критерій регулювання найбільш важливих суспільних відносин.Статтею 92 Конституції Українивизначено коло питань (суспільних відносин), які можуть бути врегульовані виключно законами України.
Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.
Зважаючи на встановлені КАС України правила вирішення колізій в законодавстві виходячи з сили нормативно-правових актів суд не може погодитись із звуженням підзаконним актом прав осіб, доходи яких підлягають індексації відповідно до закону.
На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивача протиправно позбавлено права на отримання індексації грошового забезпечення з 07.11.2015 по 30.06.2016, з 03.01.2017 по 31.10.2017 та з 30.06.2016 по 03.01.2017, якщо така індексація підлягає виплаті.
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 31.01.2019 в справі № 823/2249/18, які відповідно до частини 5 статті 242 КАС України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Посилання апелянта на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту протидії наркозлочинності є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки Уряд України постановив Національній поліції забезпечити здійснення функцій і повноважень ДПН, що ліквідується, судом апеляційним відхиляються з огляду на таке.
Відповідач-2 не позбавлений можливості на будь-якій стадії процесу відповідно до приписів статті 52 КАС України здійснити процесуальне правонаступництво.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

                                                          ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України – залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року у справі № 360/3943/21 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 25 січня 2022 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 І. В. Сіваченко

Судді                                                                                            А. А. Блохін 

                                                                                                                                                                                                                                                  Т. Г. Гаврищук