ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року	Львів	Справа № 140/11597/20 пров. № А/857/14541/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі: 
головуючого судді Довгополова О.М., 
суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,
з участю секретаря судового засідання Приступи Р.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор» до Офісу великих платників податків ДПС, Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про стягнення пені, -

суддя (судді) в суді першої інстанції – Лозовський О.А.,
час ухвалення рішення: не зазначений,
місце ухвалення рішення – м. Луцьк,
дата складання повного тексту рішення: не зазначена,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Луцький ремонтний завод «Мотор» (далі – ДП «ЛРЗ «Мотор») звернулося в суд з позовом до Офісу великих платників податків ДПС, Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві (далі – ГУ ДКС в м. Києві) про стягнення пені в розмірі 26  330,25 грн, нарахованої на суму 208  318,00 грн заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість (далі – ПДВ) по декларації за серпень 2017 року за період з 19.07.2019 по 13.04.2020 та пеню в сумі 24  077,83 грн, нарахованої на суму 180  662,66 грн заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість по декларації за вересень 2017 року за період з 19.07.2019 по 07.05.2020, всього в сумі 50  408,08 грн.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в м.  Києві на користь Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор» пеню в сумі 50  408 (п`ятдесят тисяч чотириста вісім) гривень 08 копійок, з яких: 26  330 (двадцять шість тисяч триста тридцять) гривень 25 копійок, нарахованої на суму 208  318,00 грн заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість по декларації за серпень 2017 року за період з 19.07.2019 по 13.04.2020, та 24  077 (двадцять чотири тисячі сімдесят сім) гривень 83 копійок, нарахованої на суму 180  662,66 грн заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість по декларації за вересень 2017 року за період з 19.07.2019 по 07.05.2020. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної податкової служби (04119, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 11-г, ідентифікаційний код юридичної особи 43141471) на користь Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор» (43023, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Ківерцівська, будинок 3, ідентифікаційний код юридичної особи 08029701) судові витрати в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.
Рішення мотивоване тим, що ДПС не виконала приписи як Податкового кодексу України так і Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, щодо внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідних даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ДП «ЛРЗ «Мотор».
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що згідно із індивідуальною податковою консультацією Державної фіскальної служби України від 15.08.2018 №3557/6/99-12-02-01-15/ІПК «Про повернення виплат сум пені, нарахованої на бюджетну заборгованість з відшкодування ПДВ» порядок отримання платником податків встановлених законодавством сум пені, нарахованої на бюджетну заборгованість і відшкодування ПДВ, не визначено.
Щодо зазначених сум про стягнення пені за відповідні періоди, Офіс ВПП ДПС вважає їх безпідставними та такими, що не відповідають дійсності розрахунки пені по поданих позивачем деклараціях за відповідні періоди.
Також зазначає, що згідно з постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2019 №140/893/19 апеляційну скаргу Офісу ВПП ДФС на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. Дана ухвала надійшла до Офісу ВПП ДПС 18.11.2019, а відтак  саме з цього терміну і розраховується пеня, яка за період з 31.03.2020 по 13.04.2020 становить 956,21 грн; за період з 31.03.2020 по 07.05.2020 становить 1412,61 грн.
Позивач надав суду відзив на апеляційну скаргу, у якому він заперечив щодо доводів апелянта та просив залишити рішення суду без змін.
Представник апелянта у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її з підстав, що у ній наведені. 
У судовому засіданні представник позивача заперечив щодо доводів апелянта та просив залишити рішення суду без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ДП «ЛРЗ «Мотор» є суб`єктом літакобудування, відноситься до літакобудівної промисловості, створене з метою ремонту військової авіаційної техніки за державним замовленням для потреб Міністерства оборони України, зарубіжних замовників, засноване на державній формі власності, включено до «Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 №83, відноситься до підприємств оборонно-промислового комплексу згідно із розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.02.2014 №70-р, а також включено до складу Державного концерну «Укроборонпром» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1221.
Відповідно до Статуту, затвердженого наказом Генерального директора ДК «Укроборонпром» від 14.01.2017 №16, підприємство здійснює капітальний ремонт, реконструкцію, модернізацію та технічне обслуговування авіаційних двигунів (їх вузлів та агрегатів) для військових літаків-бомбардувальників: Су-22, Су-24, Су-27, Су-30, літаків - винищувачів Міг-29.
20.09.2017 ДП «ЛРЗ «Мотор» було подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2017 року із зазначенням у рядку 20.2 суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі 3720253,00 грн (додаток - ДЗ), отримано квитанцію № 2 (реєстраційний номер документа: 9191951354). Підприємство подало до контролюючого органу уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, згідно якого рядок 20.2 був змінений з суми 3720253,00 грн на суму 3720027,00 грн та додаток ДЗ відповідно. 
По декларації за серпень 2017 року на момент проведення перевірки відшкодовано ПДВ у розмірі 3263757,00 грн.
18.10.2017 ДП «ЛРЗ «Мотор» було подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2017 року із зазначенням у рядку 20.2 суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі 2635909,00 грн (додаток - ДЗ), отримано квитанцію №2 (реєстраційний номер документа: 9216475726). 
По декларації за вересень 2017 року на момент проведення перевірки відшкодовано ПДВ у розмірі 2019621,00 грн.
29.03.2018 в.о. директора ДП «Луцький ремонтний завод «Мотор» Чубинським С.В. отримано наказ від 28.03.2018 №532 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ДП «ЛРЗ «Мотор» (ЄДРПОУ 08029701)», за результатом якої контролюючим органом було складено Акт №57/28-10-48-12/08029701 від 26.04.2018 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ДП «ЛРЗ «Мотор» код ЄДРПОУ 08029701 з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за серпень - вересень 2017 року».
В ході проведення перевірки контролюючим органом, з урахуванням змін, внесених листом «Про надання відповіді на заперечення» від 22.05.2018 №21663/10/28-10-48-09-11), встановлено порушення ДП «ЛРЗ «Мотор» вимог: п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п.п. «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (далі – ПК України), в результаті чого, підприємством безпідставно включено до складу податкового кредиту податок на додану вартість на загальну суму ПДВ - 973552,94 грн, що призвело до завищення бюджетного відшкодування за серпень 2017 року на 754841,20 грн, відмовлено в бюджетному відшкодуванні за серпень 2017 року в сумі 247952,00 грн та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 443118,85 грн; п.п. 14.1.179 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК України, в результаті чого, підприємством безпідставно включено до складу податкового кредиту податок на додану вартість на загальну суму ПДВ - 1370715,73 грн, що призвело до завищення бюджетного відшкодування за вересень 2017 року на 355159,30 грн, відмовлено в бюджетному відшкодуванні за вересень 2017 року в сумі 433773,34 грн та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 604859,43 грн.
ДП «ЛРЗ «Мотор» не погодившись з вказаними висновками, подало до Офісу великих платників податків ДФС заперечення вих.№ 1-58/1492 від 08.05.2018.
29.05.2018 вх.№1507/1-57 на адресу ДП «ЛРЗ «Мотор» надійшли податкові повідомлення - рішення від 23.05.2018 «В1» №0004474812, яким встановлено завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ за серпень, вересень 2017 року у розмірі 1110000,50 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 555000,25 грн та «В4» №0004534812, яким встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 1047978,28 грн.
Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем до Державної фіскальної служби України (надалі - ДФС) шляхом подання скарги від 05.06.2018 №1-58/1913.
За результатами розгляду скарги ДФС прийнято рішення «Про результати розгляду скарги» від 08.08.2018 №25959/6/99-99-11-01-02-25, згідно якого податкові повідомлення - рішення Офісу ВПП ДФС від 23.05.2018 №0004474812, №0004534812 залишено без змін, а скаргу - без задоволення, у зв`язку з чим вказані податкові повідомлення-рішення позивачем оскаржувались в судовому порядку.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04.04.2019 у справі №140/2776/18 за позовом ДП «ЛРЗ «Мотор» до Офісу ВПП ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.05.2018 №0004474812, №0004534812 - адміністративний позов задоволено повністю. Вказане рішення суду набрало законної сили - 18.07.2019 згідно ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду №857/5714/19 про повернення апеляційної скарги.
Офісом ВПП ДФС було відшкодовано податок на додану вартість, заявлений у декларації за серпень 2017 року в сумі 208318,00 грн лише 13.04.2020, що підтверджується платіжним дорученням №60119259 від 13.04.2020; по декларації за вересень 2017 року в сумі 180662,66 грн - 07.05.2020, що підтверджується платіжним дорученням №60894538 від 07.05.2020. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає обставинам справи та правильному застосуванню норм матеріального права з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно із підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.
Вимогами пунктів 200.7, 200.10, 200.11 статті 200 ПК України передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. 
У строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу (протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання), контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).
Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.
Контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу.
Як передбачено підпунктом «ґ» пункту 200.12 статті 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення. 
Вимогами п. 200.12 ст. 200 ПК України також передбачено, що у випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку. Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.
Пунктами 200.15, 200.23 статті 200 ПК України передбачено, що у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника. У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.
Суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Згідно із пунктом 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Порядком ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 №26 (далі – Порядок №26), визначено, що Міністерство фінансів України адмініструє реєстр та здійснює автоматичну обробку інформації ДФС та Казначейства щодо даних Реєстру заяв, як окремий інформаційний ресурс та забезпечує захист інформації відповідно до законодавства у сфері захисту державних інформаційних ресурсів. Формування Реєстру заяв здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства.
Пунктами 5-7 Порядку №26 визначено, що заяви автоматично вносяться до Реєстру протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. 
Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру заяв.
Інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, органи ДПС не виконали приписи як Податкового кодексу України так і Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, щодо внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідних даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ДП «ЛРЗ «Мотор».
Відповідно до статті 14 КАС України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Таким чином, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Згідно із пунктом 200.13 статті 200 ПК України, на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.
При цьому, як вірно зазначено судом, на час виникнення спірних правовідносин Податковим кодексом України був закріплений обов`язок контролюючого органу вчинити відповідні дії, направлені на відшкодування платнику податків суми узгодженого податку на додану вартість.
Як встановлено судом, податок на додану вартість, заявлений позивачем у декларації за серпень 2017 року в сумі 208 318,00 грн, був повернутий Офісом ВПП ДФС лише 13.04.2020, що підтверджується платіжним дорученням №60119259 від 13.04.2020; по декларації за вересень 2017 року в сумі 180 662,66 грн - 07.05.2020, що підтверджується платіжним дорученням №60894538 від 07.05.2020.
При цьому, обов`язок щодо бюджетного відшкодування заборгованості з ПДВ у Офісу великих платників податків ДПС виник 19.07.2019 (на наступний робочий день після набрання законної сили рішенням суду, пункт 200.15 статті 200 Податкового кодексу України), що обґрунтовано дає право на подальше нарахування пені в порядку, визначеному пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України.
Крім того, судом встановлено, що у період з 19.07.2019 по 13.04.2020 позивачу не відшкодовано бюджетне відшкодування з ПДВ у розмірі 208318,00 грн, що дає право на нарахування та стягнення пені у розмірі 26330,25 грн; у період з 19.07.2019 по 07.05.2020 позивачу не відшкодовано бюджетне відшкодування з ПДВ у розмірі 180662,66 грн, що дає право на нарахування та стягнення пені у розмірі 24077,83 грн.
Відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція) від 04.11.1950 кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відтак, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що оскільки податкове законодавство передбачає право позивача на повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ та отримання пені на суму податку, не відшкодовану платнику протягом визначеного законодавством строку, позивач у цій справі має майновий інтерес щодо відшкодування з бюджету ПДВ, які охоплюються поняттям «майно» в аспекті частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції.
Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.
Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Аналогічний правовий висновок висловлено у постанові Великої Палати Верховного суду від 12.02.2019 у справі №826/7380/15 і суд бере його до уваги.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення з Державного бюджету України 50  408,08 грн пені, нарахованої на суму заборгованості з бюджетного відшкодування з ПДВ за період з 19.07.2019 по 13.04.2020 у розмірі 26 330,25 грн; за період з 19.07.2019 по 07.05.2020 - у розмірі 24 077,83 грн.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.  
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд – 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС залишити без задоволення.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року у справі № 140/11597/20 залишити без змін.
 Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. В. Святецький 	
Повне судове рішення складено 23.12.2021 року