ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2021 року 
м. Київ
справа № 688/2916/17
адміністративне провадження № К/9901/30292/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Шарапи В.М.,
суддів - Бевзенка В.М., Чиркіна С.М.,
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Шепетівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (далі - Управління ПФУ) на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 листопада 2017 року у складі судді Цідик А.Ю. та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2018 року у складі колегії суддів: Боровицького О.А. (головуючий), суддів: Сапальової Т.В.,          Матохнюка Д.Б. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління ПФУ про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
ОПИСОВА ЧАСТИНА          
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
1. У жовтні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом у якому просила:
1.1 - визнати протиправним та скасувати рішення управління ПФУ, яким їй відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років через відсутність необхідного стажу роботи;
1.2 - зобов`язати відповідача призначити пенсію на пільгових умовах згідно з пунктом «е» статті 55 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) з 18 вересня 2017 року, зарахувавши у пільговий трудовий стаж весь період роботи з 29 липня 2016 року по 15 вересня 2017 року у Шепетівській районній санітарно-епідеміологічний станції та Державній установі «Хмельницький обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» (далі - ДУ «Хмельницький обласний лабораторний центр МОЗ України») та зарахувати стаж роботи лікаря-бактеріолога за період з 1 лютого 1998 року по 15 вересня 2017 року в подвійному розмірі як період роботи в інфекційному відділенні та виплачувати таку пенсію з 18 вересня 2017 року.
2. Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області постановою від                            22 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2018 року, позов задовольнив.
Визнав протиправними дії управління ПФУ щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно статті 55 Закону №1788-XII.
Зобов`язав управління ПФУ призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту «е» статті 55 Закону №1788-XII з 18 вересня 2017 року, зарахувавши у пільговий трудовий стаж період роботи у Шепетівській районній санітарно-епідеміологічній станції та ДУ «Хмельницький обласний лабораторний центр МОЗ України» з 29 липня 2016 року по 15 вересня 2017 року.
Зобов`язав управління ПФУ зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи лікаря-бактеріолога за період з 1 лютого 1998 року по 15 вересня 2017 року в подвійному розмірі як період роботи в інфекційному відділенні відповідно до статті 60 Закону №1788-XII та виплачувати таку пенсію з 18 вересня 2017 року.
2.1 Ухвалюючи рішення суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив із того, що лише вид діяльності установи або закладу, а не їх назва, визначає його приналежність до установ охорони здоров`я, а тому позивач має право на включення періоду роботи з 29 липня 2016 року по 15 вересня 2017 року до спеціального стажу при вирішенні питання щодо призначення пенсії за вислугу років. Крім того, ураховуючи роботу в бактеріологічній лабораторії на посаді лікаря бактеріолога та характер виконуваної роботи позивача із збудниками інфекційних захворювань, суди дійшли висновку, що стаж роботи за період з 1 лютого 1998 року по 15 вересня 2017 року має зараховуватися до спеціального стажу в подвійному розмірі, відповідно до статті 60 Закону №1788-XII.
3. Судами попередніх інстанцій встановлено:
3.1 18 вересня 2017 року позивач звернулася до управління ПФУ із заявою щодо призначення пенсії за вислугу років згідно пункту «е» статті 55 Закону №1788-XII. Загальний стаж роботи позивача становить 34 роки 08 місяців та 28 днів, у тому числі стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років 25 років 10 місяців 28 днів.
3.2 Управління ПФУ листом від 27 вересня 2017 року №7378/03 відмовило у призначенні пенсії за вислугу років позивачу, так як на дату звернення стаж роботи позивача, що дає право на призначення пенсії за вислугу років становить 25 років          10 місяців 28 днів, при необхідному спеціального стажу роботи з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року не менше 26 років 6 місяців. Зараховано до спеціального стажу період роботи з 1 серпня 1990 року по 31 грудня 2012 року та з 2 січня 2013 року по      28 липня 2016 року та не зарахований період роботи з 28 липня 2016 року по                        15 вересня 2017 року на посаді завідувача мікробіологічної лабораторії, лікаря-бактеріолога.
3.3 Згідно наданої копії статуту ДУ "Хмельницький обласний лабораторний центр МОЗ  України" є санітарно-профілактичною установою охорони здоров`я України і належить до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України. Оскільки санітарно-профілактичні установи охорони здоров`я Переліком закладів затвердженим наказом МОЗ України від 28 жовтня 2002 року №385 (зі змінами) не передбачені, то підстави для зарахування періоду роботи з 29 липня 2016 року по 31 серпня 2017 року до спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років відсутні. Також відсутні підстави для зарахування стажу роботи у подвійному розмірі в період з 1 лютого 1998 року по 15 вересня 2017 року в інфекційному відділенні.
3.4 ОСОБА_1 , починаючи з 1 серпня 1990 року, коли вона прийнята на роботу лікарем-інтерном по комунальній гігієні Шепетівської районної СЕС, і до звільнення, працювала в даній установі на різних посадах. Назва вказаної установи періодично змінювалася і з 28 липня 2016 року назву змінено з державної установи "Хмельницький обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" на ДУ  "Хмельницький обласний лабораторний центр МОЗ України". ОСОБА_1 переведено на посаду завідуючої мікробіологічною лабораторією лікаря-бактеріолога Шепетівського міжміськрайонного відділу. Незважаючи на зміну назви установи, її основні посадові обов`язки не змінилися.
3.5 За період роботи в бактеріологічній лабораторії позивач виконувала роботи, пов`язані з відбором та лабораторним дослідженням біологічного матеріалу на особливо-небезпечні інфекції: холеру, лістеріоз, ієрсиніоз, бруцельоз, туляремію, сибірську виразку, туберкульоз; небезпечні інфекційні захворювання: черевний тиф та паратифи, сальмонельоз, дизентерію, дифтерію, менінгіт, кашлюк та інші від хворих, носіїв та об`єктів довкілля цих збудників.
Зазначена робота виконувалася згідно річних планів роботи бактереологічної лабораторії, затверджених керівництвом, дозволами на роботу із збудниками інфекційних захворювань, наказами про допуск до роботи із заразним матеріалом, завданнями лабораторії особливо небезпечних інфекцій.
У звітах роботи бак лабораторії встановленої щорічної форми МОЗ (Ф.40) відображено які роботи та з якими небезпечними і особливо небезпечними мікробами в лабораторії виконувались.
3.6 Окрім того, працюючи лікарем-бактеріологом, ОСОБА_1 постійно отримувала обов`язкову надбавку до окладу за роботу зі шкідливими умовами праці, в тому числі з інфікованим матеріалом.
3.7 З 21 по 25 квітня 1998 року ОСОБА_1 проходила навчання на робочому місці по діагностиці холери на базі Одеської протичумної станції, а кожні 5 років направлялась на курси, або семінари в науково-дослідні інститути епідеміології та мікробіології, вірусології.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
4. Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Управління ПФУ звернулося із касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
4.1 На обґрунтування касаційної скарги скаржник вказує на те, що ДУ «Хмельницький обласний лабораторний центр МОЗ України» є санітарно-профілактичною установою охорони здоров`я України і належить до сфери управління МОЗ України. Оскільки Переліком №385 санітарно-профілактичні установи охорони здоров`я не передбачені, то підстави для зарахування періоду роботи з 29 липня 2016 року по 15 вересня          2017 року до спеціального стажу для призначення пенсії позивачу за вислугу років, відсутні.
5. Позивач відзив на касаційну скаргу не подав.
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
6. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.          
7. При розгляді касаційної скарги колегією суддів враховуються приписи частин першої-другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України; у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), у відповідності до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
8. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
9. Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
10. Закон №1788-XII гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
11. Згідно статті 24 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - це період протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі, не менший, ніж мінімальний страховий внесок.
12. Відповідно до статті 52 Закону №1788-XII право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55.
13. Пунктом "е" статті 55 Закону №1788-XII визначено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
14. Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №909 від 4 листопада 1993 року (далі - Перелік), визначені заклади і установи охорони здоров`я та посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.
15. Відповідно до розділу 2 Переліку, лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) лікарняних закладів, лікувально-профілактичних закладів особливого типу, лікувально-трудових профілакторіїв, амбулаторно-поліклінічних закладів, закладів швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладів переливання крові, закладів охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладів, санітарно-епідеміологічних закладів, діагностичних центрів мають право на пенсію за вислугу років при наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років.
16. Відповідно до розділу 2 Переліку до закладів охорони здоров`я відносяться: лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри.
17. Статтею 62 Закону №1788-XII визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
18. Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивач, починаючи з 1 серпня     1990 року, коли вона прийнята на роботу лікарем-інтерном по комунальній гігієні Шепетівської районної СЕС, і до звільнення, працювала в цій установі на різних посадах. Назва вказаної установи періодично змінювалася і з 28 липня 2016 року назву змінено з державної установи "Хмельницький обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" на ДУ "Хмельницький обласний лабораторний центр МОЗ України". ОСОБА_1 переведена на посаду завідуючої мікробіологічною лабораторією лікаря-бактеріолога Шепетівського міжміськрайонного відділу. Незважаючи на зміну назви установи, її основні посадові обов`язки не змінилися.
За період роботи в бактеріологічній лабораторії позивач виконувала роботи, пов`язані з відбором та лабораторним дослідженням біологічного матеріалу на особливо-небезпечні інфекції: холеру, лістеріоз, ієрсиніоз, бруцельоз, туляремію, сибірську виразку, туберкульоз; небезпечні інфекційні захворювання: черевний тиф та паратифи, сальмонельоз, дизентерію, дифтерію, менінгіт, кашлюк та інші від хворих, носіїв та об`єктів довкілля цих збудників.
Зазначена робота виконувалася згідно річних планів роботи бактеріологічної лабораторії, затверджених керівництвом, дозволами на роботу із збудниками інфекційних захворювань, наказами про допуск до роботи із заразним матеріалом, завданнями лабораторії особливо небезпечних інфекцій.
У звітах роботи бактеріологічної лабораторії встановленої щорічної форми МОЗ (Ф.40) відображено які роботи та з якими небезпечними і особливо небезпечними мікробами в лабораторії виконувались.
Окрім того, працюючи лікарем-бактеріологом, ОСОБА_1 постійно отримувала обов`язкову надбавку до окладу за роботу зі шкідливими умовами праці, в тому числі з інфікованим матеріалом.
З 21 по 25 квітня 1998 року вона проходила навчання на робочому місці по діагностиці холери на базі Одеської протичумної станції, а кожні 5 років направлялась на курси, або семінари в науково-дослідні інститути епідеміології та мікробіології, вірусології.
19. Згідно зі статтею 60 Закону №1788-XII робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СШД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
20. Із роз`яснень МОЗ України №05.03-18-54/973 від 27 січня 2010 року слідує, що «інфекційний заклад (відділення)» це заклад (відділення), де надають медичну допомогу хворим на інфекційні хвороби (тобто інфекційна лікарня або інфекційне відділення, протитуберкульозний заклад або відділення тощо) або працюють з матеріалом, який містить або потенційно інфікований збудниками інфекційних хвороб (тобто бактеріологічна лабораторія).
21. Крім того, Інструкція по санітарно-епідеміологічному режиму і охороні праці персоналу інфекційних лікарень (відділень), затверджена наказом МОЗ СРСР №916 від 4 серпня 1983 року, що діє на території України, згідно вказівки МОЗ України №165 від 28 травня 1996 року, призначена для головних лікарів і персоналу інфекційних лікарень і інфекційних відділень, а також для працівників санітарно-епідеміологічних та дезінфекційних станцій, та містить ідентичні вимоги і норми щодо режиму та охорони праці працівників інфекційних лікарень (відділень), бактеріологічних і вірусологічних лабораторій інфекційних лікарень та бактеріологічних лабораторій, що обслуговують інфекційні відділення лікарень.
22. За таких обставин, Колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що стаж роботи за період з 1 лютого 1998 року по 15 вересня 2017 року на посаді лікаря-бактеріолога має зараховуватися до спеціального стажу в подвійному розмірі, як це передбачено статтею 60 Закону №1788-XII.
Протягом зазначеного періоду ОСОБА_1 працювала з особливо небезпечними та небезпечними інфекціями, і тому має право на зарахування стажу роботи в подвійному розмірі, а відтак суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову.
23. Ураховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судами першої та апеляційної інстанцій оскаржуваних рішень і погоджується з їх висновком у справі, якими доводи скаржника відхилено.
24. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм.
Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Шепетівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області залишити без задоволення. 
Постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від                      22 листопада 2017 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2018 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                       В.М. Шарапа
Судді:                                                                                                           В.М. Бевзенко
                                                                                                             С.М. Чиркін