Справа № 454/3258/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я. 
Провадження № 33/811/1802/21                 Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2022 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Смолинець В.І., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Сокальського районного суду Львівської області від 05 жовтня 2021 року, 
встановив:
постановою Сокальського районного суду Львівської області від 05 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.4 ст.130, ст.124, 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки. 
       Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору.
       Згідно з постановою 27.08.2021 р. близько 09.30 год. по Центральна,1 в с.Глухів Червоноградського району Львівської області ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Toyota Avensis» р.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого з`їхав у кювет, пошкодивши даний транспортний засіб, після чого поїхав з місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди та вживав алкоголь.
Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування покликається на те, що вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою. 
Зазначає, що 27 серпня 2021 року, після робочої зміни на шахті, на власному автомобілі повертався з роботи додому. Рухаючись по автодорозі в межах села Глухів, Червоноградського району із швидкістю не більше 60 км/год. відчув, що автомобіль втратив керування і він почав некерований рух вліво. Встигши зупинити автомобіль на лівій обочині та оглянувши його ОСОБА_1 виявив, що ліве переднє колесо приспущене. Водночас через відсутність запасного колеса, закрив та залишив автомобіль, вирішивши на другий день замінити колесо та самостійно доїхати додому.
Стверджує, що закривши автомобіль направився додому та по дорозі в с. Глухів зайшов в кафе й замовив чашку кави і 100 гр. горілки, згодом пішки вирушив додому. Вказує, що вранці наступного дня до його дому прибули працівники поліції з вимогою поїхати до місця де був залишений автомобіль. Він розповів їм, що сталось та запевнив що жодної ДТП не вчиняв, самостійно залишив автомобіль, тому що не мав можливості поміняти пошкоджене колесо. Алкоголю під час керування автомобілем не вживав. Проте працівниками поліції було складено протоколи про адміністративні порушення, які не були йому вручені, що, на думку апелянта, порушено його право на законний захист.
З протоколом про порушення ст.ст. 130, 124,122-4 КУпАП ОСОБА_1 категорично не погоджується, вважає дії працівників поліції незаконними.
14.02.2022 та 14.03.2022 ОСОБА_1 , будучи належно повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка ОСОБА_1  в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи. 
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Смолинець В.І. апеляційну скаргу підтримав та просив її задоволити.
Заслухавши виступ захисника Смолинця В.І., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130, ст.124, 122-4 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю доказів, а саме: результатом тестування на алкоголь на приладі Drager-алкотест 6810, тест 2883, прилад № ARBL 0834 (а. с. 4); протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 044390 від 27.08.2021 (а. с. 1);
протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 044366 від 27.08.2021 (а. с. 29); протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 044389 від 27.08.2021 (а. с. 16); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5); відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції (а.с.10); схемою місця ДТП (а.с.22); фотокопією з місця ДТП (а.с.23,24).
       Доводи апеляційної скарги, що  ОСОБА_1 під час руху автомобіля не вживав алкоголь, жодної ДТП не вчиняв, з`їхав на обочину і залишив автомобіль з пробитим колесом суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наведеними вище доказами.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 044390 від 27.08.2021  ОСОБА_1 власноручно написав: «після ДТП вживав алкоголь, більше так робити не буду», що свідчить про порушення ним п. 2.10є Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.4 ст.130 КУпАП.
Твердження апелянта, що він не вчиняв ДТП та жодних транспортних засобів не було пошкоджено, спростовується схемою місця ДТП (а.с.22), де в переліку видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП зазначено передній бампер.  ОСОБА_1 поставив особистий підпис на схемі місця ДТП, підписавшись у графі про підтвердження даних про пошкодження транспортного засобу. Зазначене свідчить про порушення  ОСОБА_1   вимог п.12.1, 2.3 б ПДР, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.
Водночас з наявних матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 залишив місце ДТП, порушивши п.2.10 д ПДР, що передбачає відповідальність згідно ст.122-4 КУпАП.
Наявні у справі протоколи про адміністративне правопорушення відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, є належними та допустимими доказами.
       При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
       Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
       Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
       Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130, ст.124, 122-4 КУпАП.
       Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
       Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
       З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, - 

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - відхилити.
Постанову Сокальського районного суду Львівської області від 05 жовтня 2021 року - залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                         О.В. Маліновська-Микич