Ухвала
14 лютого 2022 року
м. Київ
 
справа № 275/146/20
провадження № 61-2306ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «АГРОПРОСПЕРІC БАНК» на постанову Житомирського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року у складі колегії суддів: Талько О. Б., Коломієць О. С., Микитюк О. Ю., у справі за позовом Акціонерного товариства «АГРОПРОСПЕРІC БАНК» до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог 
 
Акціонерне товариство «АГРОПРОСПЕРІC БАНК» (далі - АТ «АГРОПРОСПЕРІC БАНК», банк) у лютому 2020 року звернулося до суду з позовом, у якому просило визнати недійсним договір банківського вкладу від 05 квітня 2018 року № 005818, укладений між банком та ОСОБА_1 на суму вкладу 197 000 грн.
 
Обґрунтовуючи позов позивач посилався на те, що зазначений правочин укладено із відповідачем в особі її представника ОСОБА_2 , який 02 липня 2018 року звернувся до АТ із письмовою скаргою, у повідомив про те, що кошти, розміщені ним на підставі довіреностей на рахунку, зокрема ОСОБА_1 , належать особисто йому.
 
Позивач вважає, що зазначені обставини свідчать про те, що під час укладення спірного договору ОСОБА_2 умисно ввів його в оману щодо вигодоодержувача за фінансовими операціями з розміщення коштів на депозитному рахунку та використав банк для легалізації (відмивання) доходів, джерело яких не встановлено.
 
Короткий зміст ухвалених судових рішень 
 
Заочним рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 07 липня 2020 року позов задоволено.
 
Визнано недійсним з моменту вчинення договір банківського вкладу фізичної особи «Класичний» від 05 квітня 2018 року №055818, укладений між Акціонерним товариством «АГРОПРОСПЕРІС БАНК» та ОСОБА_1 .
 
Додатковим рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 19 липня 2021 року стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «АГРОПРОСПЕРІС БАНК» судовий збір у розмірі 2 102, 00 грн.
 
Постановою Житомирського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року скасовано заочне рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 07 липня 2020 року та додаткове рішення цього ж суду від 19 липня 2021 року, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
 
Суд апеляційної інстанції констатував, що матеріали справи не містять доказів, що позивачем здійснено перевірку щодо встановлення джерела коштів, які були перераховані на підставі на депозитний рахунок, відкритий від імені ОСОБА_1 .
 
Та обставина, що у скарзі від 02 липня 2018 року ОСОБА_2 повідомив про належність депозитних коштів особисто йому, а також повідомлення ОСОБА_1 від 25 травня 2020 року, що вона 05 квітня 2018 року не укладала із позивачем жодних угод, не свідчать, що спірний договір укладений під впливом обману.
 
Суд апеляційної інстанції дослідив довіреність, яка була надана банку під час укладення спірного правочину, у зв`язку з чим зробив висновок, що зазначений розпорядчий документ містить інформацію про те, що ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 управляти та розпоряджатися від її імені та в її інтересах усіма без винятку рахунками, відкритими на її ім`я в будь-якій банківській установі України; укладати від її імені договори банківських вкладів, вносити зміни до них та укладати угоди про їх розірвання, в тому числі достроково; подавати від її імені будь-які документи, заяви та інформацію ( в тому числі необхідну для здійснення ідентифікації клієнта, відповідно до вимог чинного законодавства України). Зазначена довіреність посвідчена приватним нотаріусом Брусилівського районного нотаріального округу Житомирської області Отрищенком О. І. 27 липня 2016 року та є чинною й не скасована у встановленому законом порядку.
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
У лютому 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга АТ «АГРОПРОСПЕРІС БАНК» на постанову Житомирського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року, у якій він просив скасувати оскаржуване судове рішення, залишити без змін заочне рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 07 липня 2020 року та додаткове рішення цього ж суду від 19 липня 2021 року. 
 
Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування 
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
 
Предметом спору у даній справі є вимоги немайнового характеру про визнання недійсним договору банківського вкладу на суму 197 000, 00 грн.
 
Зазначена справа не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.
 
Ураховуючи зазначене, справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
 
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
 
Щодо наявності винятків для допуску до касаційного оскарження судового рішення у малозначній справі
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Касаційна скарга містить посилання на те, що судові рішення підлягають касаційному оскарженню з підстав, передбачених підпунктами «а», «б» «в» частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
АТ «АГРОПРОСПЕРІС БАНК» у касаційній скарзі зазначив, що судові рішення можуть бути оскаржені у касаційному порядку, оскільки питання, порушене у ній, стосується права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки відсутній висновок Верховного Суду щодо визнання недійсним договору вкладу з підстав обману.
 
Верховний Суд у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, виходить з того, що таке правове питання має бути головним або основним питанням правозастосовчої практики на сучасному етапі її розвитку та становлення, воно повинно мати одночасно винятково актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, значущістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.
 
Втім, наведений довід не може бути предметом оцінки щодо обставин, за наявності яких Верховний Суд може відкрити касаційне провадження у малозначній справі незначної складності, оскільки довід про необхідність формування єдиної правозастосовчої практики заявник помилково ототожнює з підставами касаційного оскарження судових рішень.
 
Верховний Суд констатує, що у разі подання касаційної скарги на судові рішення, ухвалені у малозначній справі, суд касаційної інстанції перевіряє наведені заявником винятки, за наявності яких Суд може допусти малозначну справу до касаційного перегляду, відповідно у разі обґрунтованості цих винятків, здійснюється перевірка відповідності вимогам процесуального закону наведені заявником підстави касаційного оскарження.
 
Саме у послідовності таких дій забезпечується правильне застосування вимог частини шостої статті 19, частини другої та пункту другого частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Отже, заявник, оскаржуючи судові рішення, ухвалені у малозначній справі незначної складності та наводячи винятки, як то необхідність формування єдиної правозастосовчої практики має не лише навести норму права, а й обґрунтувати необхідність формування судової практики щодо такої норми.
Тож наведені АТ «АГРОПРОСПЕРІС БАНК»доводи не є такими, що свідчить про існування такої проблеми у правозастосовчій практиці, що зумовлює нагальну потребу формування єдиної правозастосовчої практики.
 
Також АТ «АГРОПРОСПЕРІС БАНК»зазначило, що ця справа має виняткове значення для заявника, для правильного застосування банками законодавства у подібних правовідносинах, формування довіри до судової влади.
 
В оцінці доводів про винятковість значення справи для заявника Верховний Суд виходить з того, що оцінка наведених обставини здійснюється на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником, зокрема шляхом наведення заявником обґрунтованих об`єктивних обставини, які свідчитимуть про таку винятковість. Тобто, саме на заявника покладається обов`язок на власний розсуд здійснити належний виклад та обґрунтування обставин, які, на його думку, свідчать про виняткове значення для нього малозначної справи.
 
Втім, наведені АТ «АГРОПРОСПЕРІС БАНК» доводи не свідчать про винятковість зазначеної справи для заявника.
 
Посилання заявника на те, що він позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваним рішенням, при розгляді іншої справи, Верховний Суд визнає неналежними, оскільки, здійснюючи виклад обставин за наявності яких Суд може відкрити касаційне провадження у малозначній справі, відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявник має не лише процитувати наведену норму процесуального закону, а і зазначити конкретну справу, у межах якої він позбавлений можливості спростувати такі обставини.  
 
З огляду на наведені доводи, Верховний Суд визнає, що винятки, зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не обґрунтовані, судом на підставі аналізу поданої касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення не виявлені.
 
За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі 
№ 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень 
res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
 
Верховний Суд врахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (рішення 
від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).
 
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі незначної складності, що не підлягає касаційному оскарженню і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «АГРОПРОСПЕРІC БАНК» на постанову Житомирського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «АГРОПРОСПЕРІC БАНК» до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Судді:        	Г. І. Усик     А. С. Олійник     В. В. Яремко