УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №289/1956/21 Головуючий у 1-й інст. Сіренко Н. С. 
Категорія 84    Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б., 
суддів:                         Коломієць О.С., Миніч Т.І.,
за участю секретаря     Франчука В.С., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 289/1956/21 за скаргою  ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 15 жовтня 2021 року, постановлену під головуванням судді  Сіренко Н.С., 

ВСТАНОВИВ:

       У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову в.о. начальника відділу Радомишльського районного ВДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький) від 1 грудня 2020 року, якою його тимчасово обмежено у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно з виконавчим листом №2/289/91/19, виданим Радомишльським районним судом Житомирської області 22 січня 2020 року.
       При цьому, ОСОБА_1 просив поновити пропущений ним строк для подання цієї скарги, оскільки він не проживає за місцем реєстрації, а копія постанови, яка оскаржується, була отримана його представником 7 жовтня 2021 року. 
       Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 15 жовтня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для звернення до суду з даною скаргою відмовлено, а скаргу залишено без розгляду.
       В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Зокрема, зазначає, що копія постанови в.о. начальника відділу Радомишльського районного ВДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький) від 1 грудня 2020 року була отримана його представником 7 жовтня 2021 року, що підтверджується інформацією, яка міститься на сайті Укрпошти.
       Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
       Матеріали справи свідчать, що на примусовому виконанні у Радомишльському районному відділі державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький) перебуває виконавчий лист №2/289/91/19, виданий Радомишльським районним судом Житомирської області 22 січня 2020 року, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 972 грн. щомісячно, з урахуванням індексації, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 листопада 2018 року й до досягнення дитиною повноліття.
       Постановою в.о. начальника відділу Радомишльського районного ВДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький) від 1 грудня 2020 року боржника тимчасово обмежено у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно з виконавчим листом №2/289/91/19, виданим Радомишльським районним судом Житомирської області 22 січня 2020 року.
       Звертаючись до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку для звернення до суду з даною скаргою, заявник посилався на ту обставину, що його представник 29 вересня 2021 року звернувся до відділу ДВС з адвокатським запитом, у якому просив надати йому належним чином завірену копію постанови від 1 грудня 2002 року про обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.
       Копія вказаної постанови була отримана представником 7 жовтня 2021 року.
       Зазначені причини пропуску строку для подання скарги були визнані судом неповажними, оскільки заявник не вказав про те, коли саме він дізнався про порушення його прав та не надав відповідні докази.
       Колегія суддів вважає такий висновок суду передчасним з огляду на наступне.
       Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
       Частиною 1 статті 449 ЦПК України, зокрема, передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.
       Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом ( частина 2 статті 449 ЦПК України).
       Згідно зі статтею 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
       У статті 126 ЦПК України закріплене правило про те, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
       Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
       Системний аналіз вказаних процесуальних норм дає підстави для висновку про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.
       Зміст статті 449 ЦПК України вказує, що перебіг строку на звернення до суду з відповідною скаргою починається саме з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.                          
        Залишаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції не встановив з якого все ж таки часу заявник дізнався про порушення своїх прав та не перевірив, якими доказами підтверджується чи спростовується факт обізнаності самого заявника про винесення постанови, яка ним оскаржується.
       Враховуючи вищезазначене, ухвалу слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 

       Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,379,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.
Ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 15 жовтня 2021 року скасувати  та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: