Справа № 466/647/18                                        Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І. 
Провадження № 22-ц/811/1467/20                                Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А. 
Категорія:84

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: Левика Я.А.,
суддів: Копняк С.М., Савуляка Р.В.,
секретарка: Скакун І.А.,

за участі в судовому засіданні представника ПАТГГ «Львівгаз» – Бандирського А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова в складі судді Ковальчука О.І. від 05 березня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про відновлення газопостачання та стягнення моральної шкоди за припинення газопостачання, - 

в с т а н о в и л а :

рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 05 березня 2020 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про відновлення газопостачання та стягнення моральної шкоди за припинення газопостачання – відмовлено. 
Дане рішення оскаржив ОСОБА_1 в інтересах – ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі просить скасувати рішення та задоволити позовні вимоги. 
Вказує, що неповне з`ясування обставин, що мають значення полягає в тому, що суд відмовив у ряді клопотань про дослідження доказів, зокрема в дослідженні доказів того, що пожежі не було. Крім того, суд не дослідив та не звернув уваги на те, що в актах про відключення вказується не та марка газової плити, що свідчить про те, що висновки про аварійний стан не є достовірними. Зазначає, що суд не надав оцінки, що згідно показів свідків, представник ЛКП, який зазначався в акті був відсутнім на місці події, що свідчить про те, що при відключенні акт не складався, а був складеним лише за деякий час після відключення, відеофіксації відключення не здійснювалось. В той же час судом допущено порушення норм матеріального права, а саме не враховано, що Відповідно до положень глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕП від 30.09.2015 №2494. Таким чином, неврахування судом положень законодавчих актів, зокрема вимог щодо порядку складання актів про відключення, відмова дослідити усі докази, зокрема неврахування показів свідків, що представник ЛКП, зазначений в акті взагалі в той день на місці відключення – призвело до неправильного вирішення справи.
В судове засідання позивачка не з`явилася, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у її відсутності зважаючи на те, що така повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило, доказів поважності причин неявки представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заяви про збільшення позовних вимог, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, відповіді на відзив, усних та письмових заяв та пояснень учасників справи у судах обох інстанцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 4, 12, 13, 76, 77-79, 81, 89, 263 ЦПК України, ст.ст. 11, 23, 1167 ЦК України, п.п.17,23 п.1 ст. 1, п.3 ч.2 ст. 13, Закону України «Про ринок природного газу», Постанову НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498, якою затверджено Типовий договір розподілу природного газу (далі-Типовий договір), п.п 1.1-1.3 розд. І, підпунктів 5-7 пункту 7.4 розділу VII, п. 8.1 розд. VIII Типового договору, п.1 гл. 2 розд. ІХ, п.1 гл. 5 розд. ХІ, розділ Х Кодексу газорозподільних систем, п.3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (заява №26864/03) від 26 червня 2008 року, §58 рішення ЄСПЛ Серявін та інші проти України № 4909/04 від 10 лютого 2010 року, та відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що позивач ОСОБА_2  проживає в квартирі АДРЕСА_1 та до 11.01.2018 року користувалася послугами газопостачання АТ «Львівгаз» (ПАТ «Львівгаз»). 11.01.2018 року у аварійну службу ПАТ «Львівгаз» поступив виклик з телефону 101 від оператора Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області Пучак про те, що за адресою:  АДРЕСА_2  загорілася плита газова. За вказаною адресою скеровано екіпаж управління патрульної поліції м. Львова «Омега-202». Згідно результатів відпрацювання останніх, власник квартири повідомив, що ДСНС не викликав, пожежі не виявлено. В цей же день 11.01.2018 року працівниками Львівського відділення ПАТ «Львівгаз» проведено позачергове обстеження стану газової мережі та газових приладів за адресою:  АДРЕСА_2  та за результатами обстеження встановлено, що плита газова знаходиться в аварійному стані. Дані обставини підтверджуються також фотокопіями, які долучені до матеріалів справи. Згідно Акту ПАТ «Львівгаз» №28 від 11.01.2018 року на включення/виключення газу в квартирі АДРЕСА_1 , складеного майстром  ОСОБА_3 , слюсарами та диспетчером, абонент в квартиру АДРЕСА_3  працівників до огляду не допустив. Газ перекрито на під`їзд ІІ перед квартирою АДРЕСА_1 , оскільки газова плита ПГ-4 знаходиться в аварійному стані. Абоненту квартири  АДРЕСА_1 рекомендовано замінити газову плиту. Крім того, відповідно до довідки ПАТ «Львівгаз» від 27.03.2018 року, у абонента  ОСОБА_2 за адресою:  АДРЕСА_2  наявна заборгованість в розмірі 3389,52 грн. Згідно показань у судовому засіданні свідків, працівників ПАТ «Львівгаз», які були присутні під час виявлення порушення газового обладнання вбачається наступне. Так, свідок ОСОБА_4  дав показання про те, що він працює у ПАТ «Львівгаз» на посаді слюсаря. Зазначив, що 11.01.2018 року був виклик про те, що за адресою:  АДРЕСА_2  загорілася плита газова, однак позивач не пускала його на кухню. Вказує, що плита газова була без пальників, в аварійному стані. Після того, позивач з криком вигнала їх з квартири. У зв`язку з цим, поступив наказ від ОСОБА_5  про відключення газу у квартирі позивача, оскільки через аварійний стан плити могла виникнути пожежа. Додатково зазначив, що у разі придбання нової газової плити,  ОСОБА_2  зможуть відновити газопостачання. Свідок ОСОБА_5  дав показання про те, що він працює у ПАТ «Львівгаз» на посаді майстра газопостачання. Зазначив, що 11.01.2018 року був виклик про те, що за адресою:  АДРЕСА_2  загорілася плита газова, яка знаходиться в аварійному стані. Вказує, що оскільки плиту неможливо фізично відремонтувати,  ОСОБА_2  закрили подачу газу, про що склали відповідний акт. Додатково зазначив, що позивачем не проведено заміни газової плити та вона не зверталася з відповідною заявою про відновлення газопостачання після заміни плити. Свідок ОСОБА_6  дала показання про те, що вона працює диспетчером Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області. Вказує, що 11.01.2018 року приблизно о 07:40год. дійсно отримано повідомлення про те, що за адресою:  АДРЕСА_2  загорілася плита газова. Так суд встановив, що газова плита в квартирі позивача знаходиться в аварійному стані, однак позивач не вжила заходів для придбання придатної до користування газової плити, що стало б в подальшому підставою для відновлення газопостачання в квартири АДРЕСА_1 . З огляду на це, суд вважав, що відсутні підстави для зобов`язання ПАТ «Львівгаз» відновити газопостачання в квартири АДРЕСА_1 . Крім того, щодо вимог позивача про зобов`язання ПАТ «Львівгаз» укласти Типовий договір на газопостачання, то дана вимога на думку суду також не підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу (далі - Типовий договір), який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної поставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів. Зокрема, п. п. 1.1-1.3 розд. І Типового договору визначено, що Типовий договір (далі Договір) розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року №2494. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. З вказаних норм випливає, що позивач, після відновлення їй газопостачання, зможе надіслати відповідачу підписану Споживачем заяву-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до вказаного вище Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплатити рахунки Оператора ГРМ, та/або документально підтвердити споживання природного газу. Крім того, оскільки суд не встановив правових підстав для відновлення газопостачання в квартиру АДРЕСА_1 , то вимога про зобов`язання ПАТ «Львівгаз» укласти Типовий договір на газопостачання, яка є похідною та взаємопов`язаною, також не підлягає задоволенню. Таким чином, оскільки позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження свої вимог, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення.Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000000,00 грн., то суд зазначив, що така до задоволення не підлягає. Таким чином, суд вважав, що вимога про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню, оскільки позивачем у відповідності до вимог ст. 23 ЦК України, якою врегульовано відшкодування моральної шкоди не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт завдання їй моральної шкоди діями відповідача, а також не наведено в судовому засіданні жодного аргументу та доказу, в чому полягає завдана їй моральна шкода. Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, оскільки викладенні в позові обставини справи нічим не підтверджуються та є безпідставними. Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають до задоволення. Суд зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували даний висновок суду. Також суд вказав, що оскільки позивач є особою з інвалідністю 2-ої групи, звернулася до суду з вимогами у відповідності до Закону України «Про захист прав споживача, судові витрати зі сплати судового збору з позивача стягненню не підлягають.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають; обставини, які суд вважав встановленими – не доведені, а тому рішення суду підлягає скасуванню.
29.01.2018  ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» (АТ Львівгаз»), у якому просила:
- зобов`язати ПАТ «Львівгаз» відновити газопостачання за адресою: АДРЕСА_2 ; 
- зобов`язати ПАТ «Львівгаз» укласти із нею Типовий договір на газопостачання;
- стягнути з ПАТ «Львівгаз» в її користь 100 000 грн. моральної шкоди.
20.05.2019 ОСОБА_2 подала заяву про збільшення позовних вимог, у якій просила стягнути з ПАТ «Львівгаз» в її користь 1000000 (один мільйон) грн. моральної шкоди. 
В обґрунтування своїх позовних вимог покликалася на те, що 11 січня 2018 року, приблизно о 7:30 год. позивача розбудив сильний гуркіт у двері її квартири, як виявилося, - це були пожежники. Відповідно до відповіді ГУ ДСНС України у Львівській області від 23 січня 2018 року №2018 року №58-21/6пі: «11.01.2018 року о 07 год 40 хв. черговою зміною оперативно-координаційного центру ГУ ДСНС України у Львівській області з міського телефону було отримано виклик про пожежу в квартирі АДРЕСА_1 , де в подальшому з`ясувалося, що факту пожежі не було». Пізніше, приблизно о 08 год. в двері квартири позивача постукали невідомі особи у формі з написом «Львівгаз», які вимагали впустити їх в квартиру для перевірки газових приладів. Також вони повідомили, що їх викликали пожежники. На це ОСОБА_2 їм відповіла, що допустить до квартири тільки одного з службовим посвідченням та з документами на підставі якого вони прибули на її адресу. В цей час до під`їзду №2 будинку АДРЕСА_4 під`їхала машина патрульної поліції. На питання позивача, хто їх викликав, поліцейські відповіли, що поліцію викликав «Львівгаз». О 09.00 год. з`явився працівник «Львівгаз» - ОСОБА_4 , посвідчення №397, видане у грудні 2017 року. ОСОБА_4 пояснив, що він з`явився за вказівкою свого керівництва для опломбування газової плити позивачки. Це потрібно для відновлення газопостачання всіх квартир під`їзду №2. ОСОБА_4 повідомив також з його слів вчора (10.01.2018 р) горіла газова плита в її квартирі, про що повідомили «Львівгаз» пожежники. Оглянувши газову плиту в кухні квартири ОСОБА_4 та інший працівник «Львівгаз» (з його слів, оскільки посвідчення він відмовився показати), пересвідчились, що пожежі не було. Пізніше ці 2 представники «Львівгаз», не зважаючи на спротив позивача, навіть підперли вхідні двері, щоб ОСОБА_2 не могла вийти, відключили квартиру інваліда 2 групи від газопостачання в зимовий період. Жодного акту складено не було, а також не пред`явлено жодного документу про причини їх появи та відключення квартири від газопостачання, незважаючи на неодноразові прохання позивача - надано не було. Вказує, що 11 січня 2018 року незаконно, позивача, інваліда 2 групи, в зимовий період було відключено від газопостачання без попередження. Дану ситуацію ОСОБА_2 викладено в заяві від 11 січня 2018 року. Відповідно до відповіді ГУ ДСНС України у Львівській області від 16.01.2018 року №58-21/4: «11.01.2018 року о 07 год. 40 хв. черговою зміною оперативно-координаційного центру ГУ ДСНС України у Львівській області по телефону було отримано виклик на пожежу в квартирі АДРЕСА_1 . По даній адресі негайно було направлено пожежно-рятувальне відділення, яким по прибуттю на місце виклику о 07 год. 50 хв. пожежі не виявлено». Відповідно до відповіді ГУ Національної поліції у Львівській області від 18 січня 2018 року №100/05/12-2018 року: «У ході проведеної перевірки встановлено, що 11.01.2018 о 07.46 на спецлінію відділу служби «102» УАЗОР ГУНП у Львівській області надійшло повідомлення від оператора Державної служби з надзвичайних ситуацій Пучак про те, що по АДРЕСА_2 горить плитка. За вказаною адресою скеровано екіпаж управління патрульної поліції м. Львова «Омега-202». Згідно результатів відпрацювання останніх, власник квартири повідомив, що ДСНС не викликав, пожежі не виявлено». В той же час позивачу надходять квитанції про сплату за газопостачання, але послуга ОСОБА_2 не надається в повному обсязі, заборгованість не узгоджена, жодного рішення про стягнення коштів в користь ПАТ «Львівгаз» немає, повідомлень про відключення газопостачання не надходило. Враховуючи той факт, що позивача ОСОБА_2 , інваліда 2 групи відключили від газопостачання в зимовий період, що завдало їй значних душевних переживань, призвело до погіршення стану здоров`я, саме тому позивач попала на стаціонарне лікування у медичний заклад. Завдану моральну шкоду, що полягає в стражданнях, переживаннях та по стану здоров`я оцінює позивач в 1000000 грн. З врахуванням вищевикладеного, змушена звернутися до суду.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_2 проживає в квартирі АДРЕСА_1 та до 11.01.2018 року користувалася послугами газопостачання АТ «Львівгаз» (ПАТ «Львівгаз»).
11.01.2018 року у аварійну службу ПАТ «Львівгаз» надійшов виклик з телефону 101 від оператора Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області Пучак про те, що за адресою: АДРЕСА_2 загорілася плита газова. За вказаною адресою скеровано екіпаж управління патрульної поліції м. Львова «Омега-202». Згідно результатів відпрацювання останніх, власник квартири повідомив, що ДСНС не викликав, пожежі не виявлено (т.1 а.с. 6-7).
Як також вбачається із пояснень та доказів поданих відповідачем в цей же день 11.01.2018 року працівниками Львівського відділення ПАТ «Львівгаз» проведено позачергове обстеження стану газової мережі та газових приладів за адресою: АДРЕСА_2 та за результатами обстеження встановлено, що плита газова позивачки «знаходиться в аварійному стані».
Також, згідно Акту ПАТ «Львівгаз» №28 від 11.01.2018 року на включення/виключення газу в квартирі АДРЕСА_1 , складеного майстром ОСОБА_3 , слюсарями та диспетчером вбачається, що: «По виклику «101» диспетчера «Пугач» ННС абонент до огляду не допустив в квартиру АДРЕСА_3 . Газ перекрито на під`їзд ІІ кв з 20 по 35 (16 кв). Крім на вводо O 11/24 (6/4) перекрито і опл. пл. В 21918606. Абоненту да… ін…..». Підписали даний акт: Майстер: ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . 
Також з акту №10/18 від цього ж числа вбачається, що: «Закрити ПГ-4, яка знаходиться в аварійному стані, абонент не дає вигнав з квартири. Газ закрито перед квартирою. Роз`єднано з встановлбненям заглушки в газ на квартиру пл. С26400738.» Крім цього, в акті відмічено, що газову мережу та запірну арматуру перевірено на щільність. Витоків газу немає. Окремо вказана примітка про те, що: «Проведено пуск газу на під`їзд №2. Абоненту кв. 27 рекомендовано замінити газову плиту. Акт підписано: представник ПАТ «Львівгаз» Рубель І.П., ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , споживач ОСОБА_12 , Свідок: інженер ЛКП «Навколо Базару» Ковалко О.М.
Відповідно до п.17 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про ринок природного газу»,  оператор газорозподільної системи – суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).
Згідно ст. 37 ЗУ «Про ринок природного газу», оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах. Газорозподільні системи, власником яких є держава, не можуть знаходитися в користуванні оператора газорозподільної системи на праві господарського відання, крім випадків належності такого оператора до суб`єктів господарювання державного сектору економіки. Оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором. Оператор газорозподільної системи забезпечує здійснення покладених на нього цим Законом функцій за рахунок своїх фінансових, матеріально-технічних, людських та інших ресурсів.
Згідно п.1 Розділу 7 Кодексу газорозподільних систем (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках:
1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу;
2) відсутність підтвердженого обсягу природного газу по об`єкту споживача та/або його постачальнику;
3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання;
4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»;
5) неповернення Оператору ГРМ заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу чи розірвання договору розподілу природного газу;
6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ;
7) несанкціоноване відновлення газоспоживання;
8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт;
9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ;
10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим);
11) в інших випадках, передбачених законодавством.
У разі якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1 - 6 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надати повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу).
З матеріалів справи вбачається та підтверджено представником відповідача, ПАТ «Львівгаз» є оператором газорозподільної системи та припинення газопостачання до квартири позивачки відбулося, зокрема, з підстав аварійного стану газового обладнання у її квартирі.
Однак, жодних доказів визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи в квартирі позивачки за адресою АДРЕСА_2 чи будинку вцілому, що давало б підстави для припинення газопостачання згідно вказаної вище норми, якою врегульовані дані правовідносини, матеріали справи не містять та на такі докази представники відповідача не посилалися.
Дійсно, виїзд представників відповідача до квартири позивачки мав місце у зв`язку із зверненням ГУ ДСНС України у Львівській області з приводу пожежі в квартирі АДРЕСА_1 . 
Однак як визнано представником відповідача, а також вбачається з листів ГУ ДСНС України у Львівській області №58-21/4пі від 16.01.2018 року, №58-21/6пі від 23.01.2018 року, листа ГУ НП у Львівській області №100/05/12-2018 від 18.01.2018 року, – пожежі 11.01.2018 року (у день коли було відключено позивачку від газопостачання) ні у квартирі позивачки, ані у будинку де проживає позивачка, виявлено не було (Т.1 а.с. 6, 7, 17).
Також, як вбачається з актів №28 та №10/18 від 11.01.2018 року, в під`їзді будинку АДРЕСА_4 було відключено газопостачання в зв`язку з повідомленням про пожежу, однак таке згодом після відсутності факту пожежі було поновлено, що визнано усіма учасниками справи.
Відповідно, підстав вважати, що в квартирі позивачки був аварійний стан газорозподільної системи, що могло бути підставою для відключення газопостачання, – немає.
Відповідно, відключення квартири позивачки від газопостачання з посиланням на п.8 Розділу 7 Кодексу газорозподільних систем, слід вважати безпідставним та незаконним, тобто таким, що не відповідало вказаним нормам підзаконного акту, яким врегульовані дані правовідносини.
Посилання представника відповідача на встановлення в квартирі позивачки «аварійного стану її газової плити ПГ-4», на що міститься посилання в акті №10/18 від 11.01.2018 року, слід вважати, також, безпідставним, оскільки такий «аварійний стан» не був визнаний в установленому порядку, що передбачає згаданий вище п.8 Розділу 7 Кодексу газорозподільних систем. Крім цього, будь-яких фактичних даних в чому саме полягала «аварійність стану» газової плити ПГ-4 позивачки акти, про які йшлося, не містять.
Посилання представника відповідача на пояснення свідка ОСОБА_4 , який вказав про несправність газової плити, як підставу вважати стан такої плити аварійним, знову ж не відповідає вимогам п.8 Розділу 7 Кодексу газорозподільних систем.
Інших пунктів Розділу 7 Кодексу газорозподільних систем, які б давали підставу для припинення газопостачання, відповідачем не наведено.
Крім цього, дійсно, згідно розділу 5 Правил безпеки систем газопостачання, вимоги цього розділу розповсюджуються на газопроводи і газове обладнання, яке розміщене після відключаючого пристрою на вводі по ходу газу, в житлових і громадських будинках, комплексах і спорудах відповідно до ДБН В.2.2-15-2005 "Житлові будинки. Основні положення", ДБН В.2.2-9-2009 "Громадські будинки та споруди. Основні положення" та ДБН В.3.2-2-2009 "Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт".
5.2. При заселенні газифікованих будинків-новобудов і при газифікації після капітального ремонту існуючого житлового фонду газорозподільне підприємство проводить інструктаж із безпечної експлуатації газового обладнання власників (балансоутримувачів та/або орендарів (наймачів)) квартир у технічних кабінетах на діючому газовому обладнанні або безпосередньо в квартирах перед пуском газу. Інструктаж власників (балансоутримувачів та/або орендарів (наймачів)) будинків у селищах міського типу та сільських поселеннях проводить газорозподільне підприємство перед пуском газу. 
5.3. Приміщення, в яких встановлюють газове обладнання з відведенням продуктів згоряння в димохід, повинні бути оснащені сигналізаторами контролю мікроконцентрацій чадного газу та контролю довибухових концентрацій газу згідно з вимогами ДБН В.2.5-20-2001 "Газопостачання".
5.4. Технічне обслуговування внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будівель, комунально-побутових об`єктів невиробничого характеру здійснюється відповідно до вимог документації з експлуатації заводів-виробників газового обладнання на договірних засадах. Умови для технічного обслуговування забезпечуються власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) відповідно до вимог чинного законодавства України.
5.5. Заміна газового обладнання виконується за заявою власника (орендаря (наймача)) до газорозподільного підприємства суб`єктом господарювання, який має дозвіл на виконання зазначених робіт, виданий центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. Заміна обладнання оформлюється ескізом у разі заміни газового обладнання без зміни функціонального призначення, потужності та системи димовідведення. В інших випадках - з оформленням виконавчо-технічної документації. Відключення газу перед заміною газового обладнання здійснюється газорозподільним підприємством за заявою власника (балансоутримувача та/або орендаря (наймача)). Пуск газу після заміни газового обладнання проводиться газорозподільним підприємством за зверненням власника (балансоутримувача та/або орендаря (наймача)) після проведення інструктажу із безпечної його експлуатації. Документи щодо заміни газового обладнання передаються до архіву газорозподільного підприємства.
5.6. Проточні і ємкісні газові водонагрівачі, малометражні газові котли та інше опалювальне газове обладнання з відведенням продуктів згоряння в димохід повинні бути обладнані автоматичними пристроями, що забезпечують відключення пальників за умови:
припинення подавання газу;
зниження тиску газу в них нижче робочого;
погасання полум`я;
відсутності тяги в димоході;
перевищення температури теплоносія.
5.7. Підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови:
наявності витоків газу;
несправної автоматики безпеки;
несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів;
відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах;
самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання;
не забезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави;
не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації.
5.8. Несправне газове обладнання, ремонт якого потребує його розбирання, а також газове обладнання при виконанні капітального ремонту помешкань житлових і громадських будинків необхідно відключати зі встановленням заглушок та оформленням відповідного акта представником газорозподільного підприємства.
5.9. Проектна документація на монтаж додаткових газових плит та побутових лічильників газу, переустановлення газових плит у межах приміщення, в якому вони встановлені, лабораторних пальників, які не вимагають відведення продуктів згорання в димоходи, може бути представлена ескізом, складеним суб`єктом господарювання, що здійснює обслуговування. Ескіз затверджується керівником обслуговуючого підприємства.
5.10. Власники (балансоутримувачі та/або орендарі (наймачі)) житлових і громадських будинків, підприємств комунального та побутового обслуговування населення повинні:
забезпечувати безперешкодний доступ до всіх приміщень будинків представникам газорозподільного підприємства для проведення технічного обслуговування газового обладнання і перевірки приміщень на загазованість та за необхідності відключення газового обладнання;
утримувати в належному стані підвали, технічні коридори і підпілля, забезпечувати постійне підтримання в робочому стані їх електроосвітлення і вентиляцію;
утримувати в належному стані ущільнення вводів підземних комунікацій в підвалах будинків, а також місць перетинів газопроводами елементів будівель;
утримувати в належному до експлуатації стані фасадні та внутрішні газопроводи;
своєчасно перевіряти стан і за потреби проводити ремонт димових і вентиляційних каналів, оголовків димоходів;
надавати запит газорозподільному підприємству на подавання газу до внутрішньобудинкової, квартирної системи газопостачання за 5 днів до заселення;
повідомляти газорозподільне підприємство про необхідність відключення газового обладнання у разі несправності димових і вентиляційних каналів;
своєчасно перевіряти стан і у разі потреби проводити ремонт систем урівняння потенціалів усіх металевих комунікацій (у тому числі і газових) всередині будівлі та перевіряти системи захисного заземлення, змонтованого в будівлі обладнання, яке підключено одночасно до газової та електричної мережі.
5.11. Установку водонагрівачів, опалювальних котлів та опалювальних апаратів з відводом продуктів згоряння в димохід або крізь зовнішні стіни будинку слід передбачати в кухнях або у відособлених нежилих приміщеннях, які призначені для їхнього розміщення.
Тобто дійсно, згідно вказаної норми іншого нормативно-правового акту, несправне газове обладнання, ремонт якого потребує його розбирання, необхідно відключати зі встановленням заглушок та оформленням відповідного акта представником газорозподільного підприємства.
Однак, як вказано вище у згаданих актах жодним чином не йшлося про несправність газового обладнання позивачки, тим більше не вказано про таку несправність, яка потребує розбирання. Про такі факти, які згідно цього пункту надавали б можливість відключення газового приладу позивачки від газопостачання, жодних актів не складалося та у наявних у матеріалах справи про це не йдеться.
Також, слід вважати, що будь-яка несправність газової плити в квартирі позивачки, а тим більше така, що потребує розбирання, слід вважати, жодними доказами не доведена.
Посилання свідка ОСОБА_4 (на що вказував, як на доказ представник відповідача) на давній період виготовлення плити, а також тимчасову відсутність пальників на час огляду, при тому, що представник відповідача визнав, що газ до квартири позивачки постачався та нею використовувався, – не слід вважати належним та допустимим доказом на підтвердження факту несправності газової плити позивачки, що б давало підстави відключити її квартиру від газопостачання згідно п. 5.8 вказаних вище правил. Також, як вказано вище в акті №10/18 газову мережу та запірну арматуру квартири позивачки перевірено на щільність та витоків газу не виявлено.
З наведеного вбачається, що ні факту несправності газової плити, ремонт якої потребував розбирання; ані аварійного стану газового обладнання ні в помешканні позивачки, ані в будинку де вона проживає вцілому, що давало б підстави на від`єднання газопостачання від квартири позивачки згідно вказаних вище норм, на які посилався відповідач, – не доведено, а тим більше про такі не вказано в згаданих актах чи будь-яких інших доказах. 
Відповідно, від`єднання газопостачання від квартири позивачки слід вважати незаконним.
Враховуючи те, що від`єднання газопостачання від квартири позивачки є незаконним, а ОСОБА_2 є визнана особою з інвалідністю ІІ групи, та така тривалий час не могла та не може і на даний час користуватися газом, – слід вважати що такій заподіяна моральна шкода, яка полягає у ряді вимушених змін у житті позивачки внаслідок позбавлення її нормальних умов для існування, необхідність докладати додаткових зусиль для відновлення свого звичного ритму життя, зокрема, можливості приготувати їжу на газовій платі, підігріти воду тощо.
Враховуючи протиправну поведінку відповідача, який припиняючи газопостачання у квартирі позивачки діяв не у передбачений законом спосіб, про що йшлося, чим спричинив шкоду позивачці та взаємозв`язок між цими елементами, характер, глибину та тривалість таких моральних страждань для позивачки, яка є особою з обмеженими можливостями, – суд вважає, що відшкодування у розмірі 10000 грн. буде достатньою компенсацією моральних страждань позивачки. Вказане слід вважати потребувало для неї значних додаткових зусиль для організації свого життя, зміни життєвих планів, тощо.
В задоволенні ж решти цієї вимоги слід відмовити.
Що стосується позовних вимог про зобов`язання ПАТ «Львівгаз» відновити газопостачання за адресою: АДРЕСА_2 та про зобов`язання ПАТ «Львівгаз» укласти із позивачкою Типовий договір на газопостачання то в задоволенні таких слід відмовити повністю.
Згідно ч.1 ст. 39 ЗУ «Про ринок природного газу», оператор газорозподільної системи не може провадити діяльність з видобутку, транспортування або постачання природного газу.
Відповідно до п. 3 Розділу 1 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015  № 2496, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.
Окрім цього, згідно п.15 Розділу ІІ Правил постачання природного газу, відновлення газопостачання здійснюється за погодженням постачальника та після відшкодування споживачем витрат на припинення та відновлення газопостачання, що понесені постачальником та/або Оператором ГРМ/ГТС.
Тому, як вказано вище, ПАТ «Львівгаз» є оператором газорозподільної системи, однак Товариство не є газопостачальним підприємством, відтак не може бути стороною договору на постачання природного газу, крім цього газопостачання здійснюється за погодженням постачальника газу, – відповідно вимоги про підключення газопостачання та укладення договору з постачання газу заявлені позивачкою без участі окремого належного відповідача постачальника газу (ТзОВ «Львівгаззбут»). Без участі такого належного відповідача (співвідповідача) у суду відсутні підстави для вирішення питання про задоволення цих двох, до певної міри взаємопов`язаних вимог без участі двох співвідповідачів, права, обов`язки та інтереси яких у даних правовідносинах теж є взаємопов`язаними.
Зважаючи на вказане, доводи позову та апеляційної скарги слід визнати частково обґрунтованими та такі позов та апеляційну скаргу слід задовольнити частково.
Оскаржуване ж рішення суду слід скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення позову частково, а саме слід стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» в користь ОСОБА_2 10000 грн. для відшкодування завданої їй моральної шкоди. В задоволенні решти позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, - 

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 – задовольнити частково. 
       Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 березня 2020 року – скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позов  ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про відновлення газопостачання та стягнення моральної шкоди за припинення газопостачання – задовольнити частково.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» в користь ОСОБА_2 10000 грн. моральної шкоди.
В задоволенні решти позову – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 14 лютого 2022 року.

           Головуючий :                                                                                              Я.А. Левик

        Судді:                  С.М. Копняк

Р.В. Савуляк