Справа № 444/3812/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й. 
Провадження № 33/811/221/22                  Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника правопорушниці ОСОБА_1 – адвоката Шийки Івана Івановича на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 12 січня 2022 року,

в с т а н о в и в:

цією постановою  ОСОБА_1  визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави без конфіскації.
       Стягнуто з  ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454,00 грн.
       Згідно постанови судді,  ОСОБА_1 10.12.2021 року близько 08 год. 54 хв., працюючи продавцем в магазині "Продукти", що за адресою: АДРЕСА_1 продала алкогольні напої на розлив гр. ОСОБА_2 без дозвільних документів на реалізацію спиртних напоїв на розлив (як заклад громадського харчування), чим вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
       В апеляційній скарзі захисник правопорушниці ОСОБА_1 – адвокат Шийка І.І. покликається на те, що оскаржувана постанова є необгрунтованою та передчасною з мотивів не повного врахування всіх обставин, які за змістом ст. 33 КУпАП підлягають встановленню, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, оскільки обов`язок подати не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку роботи до ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області заяву про державну реєстрацію потужності належить саме суб`єкту господарювання роботодавцю, фізичній особі – підприємцю, в якого працює ОСОБА_1 , а не продавцю. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази здійснення такої господарської діяльності ОСОБА_1 та систематичність таких дій. 
       Просить скасувати дану постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
       Справа двічі 04.03.2022 та 13.04.2022 призначалась до розгляду в приміщенні Львівського апеляційного суду, однак ні правопорушниця ОСОБА_1 ні її захисник - адвокат Шийка І.І. у зазначені дати, будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду, в судові засідання для участі в розгляді справи не з`явилися, при цьому адвокат Шийка І.І. двічі подавав клопотання про відкладення розгляду справи. У зв`язку з цим суд вважає, що наведена поведінка учасників процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.
Відповідно ж до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка правопорушника та його захисника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
               Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.  
     Так, згідно ч. 1 ст. 164 КУпАП  провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди) - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої. 
Зокрема відповідно до ст. 15 Закону України №481/95-ВР від 19 грудня 1995 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
       Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. 
       Такий висновок суду підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема: протоколом серії ВАБ № 794166 про адміністративне правопорушення від 10.12.2021; письмовими поясненнями в матеріалах справи  ОСОБА_2  від 10.12.2021, які підтверджують факт вчинення правопорушення  ОСОБА_1 ; рапортом працівника поліції; фотокопіями з продуктового магазину, а також іншими матеріалами адміністративної справи, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
       Підстави, які б давали можливість вважати їх сумнівними та неправдивими, відсутні.
    При цьому, як вбачається з копії ліцензії, яка долучена до матеріалів справи,  ОСОБА_1 прийнята на роботу продавцем магазину (площа якого 34 м. кв.), що забороняє здійснення даного виду господарської діяльності (а.с. 6)., а отже ОСОБА_1 достовірно була обізнана про те, що у її роботодавця відсутня ліцензія на продаж алкогольних напоїв на розлив. 
       Таким чином, покликання апелянта про те, що постанова не в повній мірі відповідає вимогам закону, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення на правопорушницю ОСОБА_1 , накладене з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушниці та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника правопорушниці ОСОБА_1 – адвоката Шийки І.І. – залишити без задоволення, а постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 12 січня 2022 року відносно ОСОБА_1  – залишити без змін.
       Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.        

Суддя         Галапац І.І.