П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/6444/21 
Головуючий у 1-й інстанції:  Михайлов О.О. 
          Суддя-доповідач:  Сторчак В. Ю. 

17 січня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Граб Л.С. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства юстиції України  на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду  від  01 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача -  Дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії "Хліб України" Волочиський комбінат хлібопродуктів", Волочиська районна державна адміністрація Хмельницької області про  визнання протиправними та скасування наказів, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства юстиції України з наступними позовними вимогами:
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 22.03.2021 року №687/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області ОСОБА_1 »;
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 12.04.2021 року №1330/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області ОСОБА_1 ».
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 22.03.2021 року №687/7 "Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області ОСОБА_1". 
Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 12.04.2021 року №1330/5 "Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області ОСОБА_1".
Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.           
Суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
З матеріалів справи встановлено, що у період з 29.03.2016 року по 29.02.2020 року, працюючи на посаді головного спеціаліста відділу державної реєстрації Волочиської районної адміністрації, ОСОБА_1 здійснював повноваження державного реєстратора.
Відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 №990, на підставі листа слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 29.01.2021 №1060/121/24-2021 (вх. №2402-26-21 від 03.02.2021) Міністерством юстиції України 22.03.2021 року прийнято наказ №868/7 "Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області ОСОБА_1 ".
Актом за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області ОСОБА_1 від 08.04.2021 запропоновано тимчасово блокувати державному реєстратору Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області ОСОБА_1 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 (два) місяці.
У вказаному акті зазначено, що при проведенні реєстраційних дій державним реєстратором ОСОБА_1. порушено вимоги пункту 2 частини третьої статті 10, пункту 4 частини першої статті 24, частини першої статті 27 Закону № 1952-ІV та пункту 12 Порядку.
На підставі акта камеральної перевірки від 08.04.2021, Міністерством юстиції України прийнято наказ від 12.04.2021 №1330/5, яким тимчасово заблоковано доступ державному реєстратору Волочиської районної державної адміністрації ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 місяці. Виконання наказу покладено на ДП "НАІС".
Оцінюючи правомірність видання Міністерством юстиції України оскаржуваних наказів, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність їх скасування. Зокрема суд вважає, що оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження отримання позивачем копії наказу про проведення камеральної перевірки  від 22.03.2021 року №687/7, а також містять докази про направлення суб`єкту державної реєстрації даного наказу з порушенням встановлених строків, відповідачем, в даному випадку було порушено встановлену законом процедуру проведення камеральної перевірки, що є підставою для його скасування.
Колегія суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду, за результатом апеляційного розгляду справи, не погоджується з висновками суду першої інстанції.
Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.
Відповідно до частини першої статті 37-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року №1952-IV (далі - Закон №1952-IV) контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав.
За результатами моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України проводить перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав.
Частиною другою статті 37-1 Закону № 1952-IV установлено, що за результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про:
1) тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав;
2) анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав;
3) притягнення до адміністративної відповідальності державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав;
4) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю;
5) направлення на обов`язкове підвищення кваліфікації державного реєстратора, крім нотаріусів, які здійснюють державну реєстрацію прав відповідно до покладених на них законом обов`язків.
Відповідно до частини четвертої статті 37-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та частини четвертої статті 34-1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" Кабінетом Міністрів України розроблено Порядок здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань затверджений постановою КМУ від 21 грудня 2016 р. N 990 (далі - Порядок №990).
Підставою для призначення Міністерством юстиції України камеральної перевірки державного реєстратора є виявлення порушень, визначених законами, порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та/або державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань під час розгляду, у тому числі звернень інших осіб відповідно до закону тощо.
Як встановлено судом та підтверджується змістом оскаржуваного наказу №868/7 від 22.03.2021 року, підставою для призначення камеральної перевірки державного реєстратора Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області ОСОБА_1, вказано ст. 37-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 №990, на підставі листа слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 29.01.2021 №1060/121/24-2021 (вх. №2402-26-21 від 03.02.2021).
Мін`юст не пізніше ніж через два робочих дні з дня прийняття ним рішення про проведення камеральної перевірки надсилає суб`єкту державної реєстрації, у трудових відносинах з яким перебуває державний реєстратор, уповноважена особа, чи нотаріусу примірник відповідного рішення Мін`юсту в електронній формі з використанням системи електронного документообігу чи у разі відсутності такої системи - на електронну адресу, розміщену на офіційному веб-сайті суб`єкта державної реєстрації, до якого в разі потреби додається запит про надання копій документів та іншої інформації, що стосується предмета перевірки. У разі відсутності на його офіційному веб-сайті інформації про електронну адресу суб`єкта державної реєстрації чи у разі прийняття рішення про проведення камеральної перевірки щодо нотаріуса засвідчена відповідно до законодавства копія відповідного рішення Мін`юсту, запит про надання копій документів та іншої інформації, що стосується предмета перевірки, в паперовій формі надсилаються на поштову адресу відповідного суб`єкта, нотаріуса.
Відомості про проведення камеральної перевірки не пізніше двох робочих днів з дня прийняття Мін`юстом рішення про її проведення також розміщуються на офіційному веб-сайті Мін`юсту.
Таким чином, проведенню камеральної перевірки передує обов`язок повідомити державного реєстратора про день, час та місце її проведення.
В свою чергу, невиконання наведених вимог законодавства призводить до визнання рішень, прийнятих за результатами такої перевірки, незаконними.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач обгрунтовує свої вимоги тим, що не погоджується із наказами Міністерства юстиції України від 22.03.2021 р. №687/7 та від 12.04.2021р. №1330/5 та вважає їх прийнятими не на підставі, не у межах повноважень і не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, не обґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Позивач вказує, що 26.05.2021 з сайту Міністерства юстиції України дізнався про існування наказу Міністерства юстиції України №687/7 від 22.03.2021 року "Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області ОСОБА_1 ".
Разом з тим, судовим розглядом встановлено, що позивач з 01.03.2020 не перебуває у трудових відносинах з Волочиською районною державною адміністрацією Хмельницької області. Як зазначає сам позивач, з 29.04.2020 року він працює фахівцем земельного відділу у Приватному підприємстві «Аграрна компанія 2004».
В свою чергу суд першої інстанції дотрмується позиції, що оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження отримання позивачем копії наказу про проведення камеральної перевірки, відповідачем було порушено встановлену процедуру проведення камеральної перевірки.
Одночасно суд першої інстанції зазначив, що згідно з твердженнями, викладеними представником відповідача у відзиві на позовну заяву, копію наказу Міністерства юстиції України від 22.03.2021 року №687/7 "Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області ОСОБА_1" за вих. №1024/19.2.1/21 направлено до Волочиської районної державної адміністрації та Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області, що підтверджується копіями реєстру передачі документів на відправлення списку згрупованих поштових відправлень, списку №11360 поштових відправлень рекомендованих листів. Однак, відповідно до фіскального чеку та відбитку печатки на Списку №11360 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в Київ-1, листи були відправлені 01.04.2021, що свідчить про порушення дводенного строку направлення наказу від 22.03.2021 року №687/7 "Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області ОСОБА_1".  
Таким чином, оскільки матеріали справи містять докази у підтвердження направлення суб`єкту державної реєстрації наказу про проведення камеральної перевірки від 22.03.2021 року №687/7 лише 01.04.2021, суд першої інстанції дійшов висновку, що камеральну перевірку проведено з порушенням встановленої процедури.
Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли в даному випадку між позивачем та Міністерством юстиції України, колегія суддів вважає за необхідне зауважити наступне.
Як встановлено судом та не заперечується сторонами, на момент винесення оскаржуваного наказу, позивач вже не здійснював повноваження державного реєстратора, оскільки не працював на посаді головного спеціаліста відділу державної реєстрації Волочиської районної державної адміністрації.
Колегія суддів вважає, що невчасне направлення оскаржуваного наказу суб"єктам  державної реєстрації - Волочиській районній державній адміністрації та Хмельницькій районній державній адміністрації Хмельницької області не порушило права позивача, оскільки  відсутність статусу державного реєстратора з 29.02.2020 року та припинення доступу до Державного реєстру прав  з 04.03.2020 не призвело до реального виконання наказу про тимчасове блокування доступу у ОСОБА_1 . 
В той же час, позивачем не надано доказів порушення оскаржуваними наказами Міністерства юстиції України його прав та інтересів.
Колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції, що оскільки позивач вже не перебуває у трудових відносинах з Волочиською районною державною адміністрацією, це покладає на Міністерство юстиції України додаткові зобов`язання, а саме повідомити позивача про проведення перевірки, адже, оскаржувані позивачем накази Міністерства юстиції України самі по собі не є юридично значимими для нього, оскільки не мають безпосереднього впливу на суб"єктивні права та обов"язки, шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладання на нього будь-якого обов"язку.
Позивач повинен довести, що він є потерпілим від порушення з боку суб"єкта владних повноважень, зокрема є місце безпосередній негативний вплив порушення на позивача або ймовірність негативного впливу у майбутньому. З"ясування існування факту порушених прав, законних інтересів передує розгляду питання щодо правомірності рішення, яке оскаржується.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.06.2019 №826/7257/16, від 15.08.2019 №1340/4630/18, від 15.11.2016 №800/301/16, а також від 30.11.2020 №826/3857/17.
Отже, враховуючи встановлені у даній справі обставини, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, у зв"язку з відсутністю порушення його прав оскаржуваними наказами Міністерства юстиції України.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не дослідив всі фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі Ґарсія Руіз проти Іспанії (GarciaRuiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року  скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Полотнянко Ю.П.    Граб Л.С.