ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 року 

м. Київ
справа № 816/772/16
адміністративне провадження № К/9901/42370/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Стародуба О.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні справу 
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді-Стар"
на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 07.06.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 
у справі №816/772/16
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді-Стар" 
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" Чернявської Олени Степанівни, 
за участю третіх осіб - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", 
про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

І. ПРОЦЕДУРА

1.          24.05.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Ді-Стар" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" Чернявської Олени Степанівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит", в якому просило:
-          визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" Чернявської Олени Степанівни щодо неповного акцептування кредиторських вимог ТОВ "Ді - Стар", що виникли за договором банківського вкладу "Класичний" № 150 від 25.04.2014, додатками № 150-8 від 06.11.2014, № 150-8/1 від 08.01.2015 до договору банківського вкладу "Класичний" № 150 від 25.04.2014, договором банківського вкладу "Класичний" №  365 від 05.12.2014, додатком № 365 від 08.12.2015 до договору банківського вкладу "Класичний" № 365 від 05.12.2014, рішенням Господарського суду Полтавської області від 09.07.2015 у справі № 917/984/15, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.10.2015 у справі № 917/984/15, договором №4029 на розрахунково-касове обслуговування від 08.12.2014, рішенням Господарського суду Полтавської області від 21.05.2015 у справі 917/897/15, ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 07.07.2015 у справі № 917/897/15 у розмірі 5873576,26 грн;
-          визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" Чернявської Олени Степанівни щодо віднесення частини кредиторських вимог ТОВ "Ді - Стар" у сумі 2474346,61 грн до восьмої черги задоволення вимог кредиторів в Реєстрі акцептованих вимог кредиторів;
-          зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" Чернявську Олену Степанівну додатково акцептувати (визнати) кредиторські вимоги ТОВ "Ді - Стар" у розмірі 5873576,26 грн та внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в частині збільшення акцептованих вимог у розмірі 5873576,26 грн.
-          зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" Чернявську Олену Степанівну включити до сьомої черги задоволення вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" частину кредиторських вимог ТОВ "Ді - Стар" в сумі 2474346,61 грн, про що внести відповідні зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" та подати зміни на затвердження Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
2.          Полтавський окружний адміністративний суд постановою від 07.06.2016 відмовив у задоволенні позову. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2016 постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 07.06.2016 скасовано та провадження у справі закрито.
3.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.08.2017 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді-Стар" задоволено частково. Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2016 в частині позовних вимог про визнання протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" Чернявської Олени Степанівни щодо віднесення частини кредиторських вимог ТОВ "Ді-Стар" в сумі 2 474 346,61 грн до восьмої черги задоволення вимог кредиторів в Реєстрі акцептованих вимог кредиторів та зобов`язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" Чернявську Олену Степанівну включити до сьомої черги задоволення вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" частину кредиторських вимог ТОВ "Ді-Стар" в сумі 2474346,61 грн, про що внести відповідні зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" та подати зміни на затвердження Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - скасовано, а справу в цій частині направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. В іншій частині ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2016 року у справі № 816/772/16 залишено без змін.
4.          Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.06.2016, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2017, відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" Чернявської Олени Степанівни щодо віднесення частини кредиторських вимог ТОВ "Ді - Стар" в сумі 2474346,61 грн до восьмої черги задоволення вимог кредиторів в Реєстрі акцептованих вимог кредиторів та зобов`язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" Чернявську Олену Степанівну включити до сьомої черги задоволення вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" частину кредиторських вимог ТОВ "Ді - Стар" в сумі 2 474 346,61 грн, про що внести відповідні зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" та подати зміни на затвердження Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
5.          04.12.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга, в якій позивач просить скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове про задоволення позову.
6.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.12.2017 відкрито касаційне провадження.
7.          У зв`язку з ліквідацією Вищого адміністративного суду України справу було передано до Верховного Суду. 

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що 25.04.2014 між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (Банк) та ТОВ "Ді-Стар" (Клієнт) укладений договір (надалі - Договір-1) банківського вкладу "Класичний" № 150 (а.с. 24), за яким Клієнт надає Банку суму грошових коштів (Вклад) у тимчасове користування та на умовах терміновості, платності та зворотності, а Банк виплачує Клієнту таку суму та проценти, нараховані на неї. Вклад складається з вкладних траншів, що розміщені Клієнтом згідно з умовами цього Договору. Вкладний транш є сумою грошових коштів, що переказана Клієнтом на вкладний рахунок в порядку та на умовах, передбачених цим Договором та додатками, укладеними в рамках цього Договору і які є його невід`ємною частиною (Додатки). Цей договір діє до 26.04.2015. Внесення коштів на вкладний рахунок відбувається протягом строку дії цього Договору.
9.          06.11.2014 між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ТОВ "Ді-Стар" укладено Додаток №150-8 до Договору-1 від 25.04.2014 (а.с. 25).
10.          Згідно з умовами Додатку-1 до Договору-1 для розміщення вкладного траншу у Банку Клієнт не пізніше 06.11.2014 здійснює перерахування грошових котів через транзитний рахунок №  НОМЕР_1 в філії "Полтавського регіонального управління" ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на вкладний рахунок у Банку № 2610.7.083724.008 у розмірі 5000000,00 грн на строк до 08.01.2015. На суму грошових коштів, вказаних у пункті 1 Додатку-1 до Договору -1, Банком нараховуються проценти виходячи із процентної ставки у розмірі 23% річних. Виплата Клієнту нарахованих процентів здійснюється Банком при поверненні вкладу. Внесення коштів ТОВ "Ді-Стар" відповідно до Додатку-1 до Договору-1 на вкладний рахунок у Банку підтверджується платіжним дорученням № 4071 від 06.11.2014 (а.с. 26).
11.          08.01.2015 між ТОВ "Ді-Стар" (Клієнт) та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (Банк) укладено Додаток № 150-8/1 (а.с. 27) до Договору-1 від 25.04.2014. (далі - Додаток-2 до Договору-1). Згідно з умовами Додатку-2 до Договору-1 ТОВ "Ді-Стар" продовжує розміщення коштів на вкладному рахунку Банку № 2610.7.083724.008 у розмірі 5 000 000,00 грн на строк до 09.02.2015 з нарахування процентів виходячи із процентною ставки у розмірі 24,00% річних.
12.          05.12.2014 між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (Банк) та ТОВ "Ді-Стар" (Клієнт) укладено договір (а.с. 28) банківського вкладу "Класичний" № 365 з предметом, аналогічним попередньому зі строком дії до 05.12.2015.
13.          05.12.2014 між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (Банк) та ТОВ "Ді-Стар" (Клієнт) було укладено Додаток до договору банківського вкладу "Класичний" № 365 від 05.12.2014 (далі Додаток -1 до Договору-2).
14.          Згідно з умовами Додатку-1 до Договору-2 Клієнт не пізніше 05.12.2014 здійснює перерахування грошових коштів зі свого поточного рахунку через транзитний рахунок № НОМЕР_2 в філії Полтавського регіонального відділення АТ "Банк "Фінанси та Кредит", код банку 331832 на вкладний рахунок у Банку № НОМЕР_2 у розмірі 5 000 000,00 грн на строк до 10.03.2015. На суму грошових коштів, вказаних у п.1 цього додатку, Банком нараховуються проценти виходячи із процентної ставки у розмірі 24,00% річних. Внесення коштів ТОВ "Ді-Стар" відповідно до Додатку-1 до Договору-2 на вкладний рахунок у Банку підтверджується платіжним дорученням № 4601 від 05.12.2014 (а.с. 30).
15.          08.12.2014 між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (Банк) з однієї сторони та ТОВ "Ді-Стар" (Клієнт) з іншої сторони було укладено Додаток № 365-2 (а.с. 31) до Договору-2 (надалі - Додаток-2 до Договору-2).
16.          Згідно з умовами Додатку-2 до Договору-2 ТОВ "Ді-Стар" розмістив у ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" 10 000 000,00 грн на строк до 09.02.2015, з нарахуванням процентів виходячи із процентної ставки у розмірі 23,00% річних.
17.          Внесення коштів ТОВ "Ді-Стар" відповідно до Додатку-2 до Договору-2 на вкладний рахунок у Банку підтверджується платіжним дорученням № 4626 від 08.12.2014 (а.с. 32).
18.          Після закінчення строків вкладів ТОВ "Ді-Стар" неодноразово звертався до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" із вимогою провести повернення вкладних траншів за вищевказаними договорами.
19.          11.02.2015 позивач звернувся з заявою від 11.02.2015 № 30 до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" з вимогою повернути вкладний транш у розмірі 5000000,00 грн у зв`язку із закінченням строку, зазначеного в Додатку № 150-8/1 до Договору-1 на розрахунковий рахунок, вказаний в розділі 7 цього Договору - № НОМЕР_8 в АТ "Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві, код банку: 380805, та письмового повідомити ТОВ "Ді-Стар" про перерахування коштів.
20.          24.02.2015 позивач вдруге звернувся до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" з заявою від 24.02.2015 № 47 з вимогою провести повернення вкладного траншу у розмірі 5 000 000,00 грн на розрахунковий рахунок, вказаний в розділі 7 цього Договору - № НОМЕР_8 в АТ "Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві, код банку: 389895, та письмово повідомити ТОВ "Ді-Стар" про перерахування коштів.
21.          11.02.2015 позивач у зв`язку з невиконанням Банком зобов`язань по поверненню суми вкладного траншу подав до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" заяву № 31 від 11.02.2015 з вимогою провести повернення вкладного траншу у розмірі 10000000,00 грн у зв`язку з закінченням строку зазначеного в Додатку № 365-2 до Договору-2 на розрахунковий рахунок, вказаний в розділі 7 цього Договору - № НОМЕР_8 в АТ "Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві, код банку: 380805, та письмово повідомити ТОВ "Ді-Стар" про перерахування коштів.
22.          24.02.2015 позивач в вдруге подав ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" заяву від 24.02.2015 № 48 з вимогою провести повернення вкладного траншу в розмірі 10 000 000,00 грн на розрахунковий рахунок, вказаний у розділі 7 цього Договору - № НОМЕР_8 в АТ "Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві, та письмово повідомити ТОВ "Ді-Стар" про перерахування коштів.
23.          10.03.2015 позивач подав ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" заяву від 10.03.2015 № 60 з вимогою провести повернення вкладеного траншу в розмірі 5 000 000,00 грн у зв`язку із закінченням строку, зазначеного в Додатку № 365-1 до Договору-2 на розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 в Філії ПРУ АТ "Банк "Фінанси та Кредит", МФО 331832, ЄДРПОУ 26345422.
24.          ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" за період з 13.02.2015 по 08.04.2015 здійснив переказ часткової суми вкладного траншу по Договору-2 в розмірі 320000,00 грн на поточний рахунок ТОВ "Ді-Стар" в ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", що підтверджується випискою Банку по особовому рахунку позивача № НОМЕР_4 за період з 05.12.2014 по 13.03.2015.
25.          Таким чином, невиплачена частина вкладного траншу до Договору-2 (Додаток-1) станом на 09.04.2015 становила 4680000,00 грн, а невиплачені вкладні транші по Договору-1 та Договору-2 (Додаток-2) - 15000000,00 грн, що підтверджується випискою Банку по особовому рахунку позивача № НОМЕР_5 за період з 13.03.2015 по 08.04.2015.
26.          05.01.2015 за вих № 2/1 05 від ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" позивач отримав копію листа про реорганізацію структури банку та про зміну поточного рахунку позивача № НОМЕР_6 в ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на № НОМЕР_7 з 16.03.2015 у зв`язку з рішенням Спостережної ради Банку від 25.11.2014 та філії "Полтавського регіонального управління "ПАТ "Фінанси та Кредит" у відділення № 161 (м. Полтава) на баланс Головного банку (з організаційним підпорядкуванням Придніпровському регіональному департаменту Головного банку).
27.          04.04.2015 "ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" Полтавської обласної дирекції базового відділення ідентифікаційний код 14305909 м. Полтави було отримано позивачем довідку № 13-1347/52-172 про обороти по рахунку на запит № НОМЕР_8 ТОВ "Ді-Стар", код ЄДРПОУ 25169355 в АТ "Райффайзен банк Аваль", МФО 380805 від ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" за період з 01.01.2015 по 08.04.2015 становить 195 342,46 грн.
28.          Нараховані банком проценти по Договору-1 у розмірі 105 205,48 грн по Договору-2 (Додаток-2) у розмірі 245 753,43 грн, по Договору-2 (Додаток-1) у розмірі 223 561,64 грн були перераховані ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на поточний рахунок ТОВ "Ді-Стар" № НОМЕР_2 в ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на підставі листа позивача № 81 від 31.03.2015 (а.с. 102, 112, 114).
29.          09.04.2015 ТОВ "Ді-Стар" отримало від АТ "Райффайзен Банк Аваль" довідку про обороти по рахунку від 09.04.2015 про те, що надходження на поточний рахунок № НОМЕР_8 ТОВ "Ді-Стар" код ЄДРПОУ 25169355 в АТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 380805 від ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" за період з 01.01.2015 по 08.04.2015 становить 195 342,46 грн від 08.01.2015 з призначенням платежу: сплата відсотків ТОВ "Ді-Стар" з 01.01.2015 по 07.01.2015 згідно з депозитною лінією № 150-8 від 06.11.2014, без ПДВ.
30.          Враховуючи, що ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" не повернув в повному обсязі вклади після закінчення термінів дії вищезазначених договорів, позивач за період з 10.02.2015 по 10.04.2015 (за 60 днів) на підставі ч.ч. 5, 6 ст. 1061 ЦК України нарахував додаткові проценти по Договору-1 в сумі 197 260,20 грн, а також за аналогічний період по Договору-2 (Додаток-2) - 378 082,18 грн.
31.          Крім того, станом на 10.04.2015 за період з 11.03.2015 по 10.04.2015 (за 31 день) позивач нарахував ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" додаткові проценти по Договору-2 (Додаток-1) в сумі 95395,06 грн.
32.          Всього за договорами банківського вкладу нараховані позивачем додаткові проценти складають 670 737,44 грн.
33.          Рішенням Господарського суду Полтавської області від 09.07.2015 у справі №917/984/15 (а.с. 33-38), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.10.2015 (а.с. 39-43), позов ТОВ "Ді-Стар" до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" про стягнення суми вкладів у розмірі 19 680 000 грн, процентів по вкладам - 670 737,44 грн, 3 % річних від суми боргу - 85896,98 грн, втрат від інфляції - 1 620 000 грн задоволено, стягнуто вищевказані суми, а також судовий збір в розмірі 73 040,00 грн.
34.          Також 08.12.2014 між ТОВ "Ді-Стар" (Клієнт) та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (банк) було укладено Договір № 4029 (а.с. 44-45) на розрахунково - касове обслуговування (далі - Договір-3).
35.          Згідно з пунктом 1.1. Договору-3 Банк відкрив Клієнту поточний рахунок № НОМЕР_6 в гривнях та № НОМЕР_6 в доларах США (надалі за текстом - Рахунки) та зобов`язувався здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а Клієнт зобов`язувався оплачувати послуги Банку відповідно до Тарифів Банку в порядку та на умовах, визначених договором.
36.          Відповідно до пункту 2.1. Договору-3 Банк здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунку в операційний день Банку у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами.
37.          Згідно з підпунктом 3.3.2. пункту 3.3. Договору-3 Банк зобов`язався вести комплексне розрахунково-касове обслуговування рахунків Позивача та виконувати за дорученням Позивача розрахункові, касові і інші операції, які не суперечать та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами.
38.          Відповідно до підпункту 3.3.3. пункту 3.3. Договору-3 Банк зобов`язується здійснювати розрахунково-касове обслуговування рахунків Позивача у визначений внутрішніми документами Банка робочий час крім суботи, неділі та святкових і неробочих днів.
39.          Таким чином, з огляду на вищевказані положення Договору, Банк зобов`язаний виконувати розрахункові документи позивача не пізніше наступного операційного дня після їх отримання.
40.          02.04.2015 ТОВ "Ді-Стар" направив ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" платіжне доручення №15 від 02.04.2015 на суму 784 988,62 грн (а.с. 46) про перерахування грошових коштів на свій поточний рахунок в АТ "Райффайзен Банк Аваль".
41.          Згідно з умовами договору Банк повинен був виконати платіжне доручення Клієнта №15 від 02.04.2015 на суму 784 988,62 грн в операційний день 06.04.2015, однак переказ грошових коштів згідно цього платіжного доручення ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" не здійснив.
42.          07.04.2015 позивач надіслав відповідачу заяву про закриття поточного рахунку №  НОМЕР_6 в гривнях та поточного рахунку № НОМЕР_6 в доларах США та розірвання договору № 4029 на розрахунково-касове обслуговування від 08.12.2014. Відповідач 08.04.2015 отримав вказану заяву. 08.04.2015 позивач знову надіслав відповідачу заяву про закриття поточного рахунку № НОМЕР_7 в гривнях та поточного рахунку № НОМЕР_6 в доларах США та розірвання договору № 4029 на розрахунково-касове обслуговування від 08.12.2014. ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" 09.04.2015 отримав цю заяву.
43.          Не зважаючи на отримання від ТОВ "Ді-Стар" заяв про розірвання договору на розрахунково-касове обслуговування та закриття поточного рахунку № НОМЕР_7 , ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" продовжує перераховувати на вказаний поточний рахунок кошти ТОВ "Ді-Стар" з депозитного рахунку ТОВ "Ді-Стар" у ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит".
44.          За даними позивача, залишок коштів на рахунку ТОВ "Ді-Стар" в Банку станом на 09.04.2015 становив 834 988,62 грн.
45.          За приписами п. 32.2 ст. 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов`язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.
46.          У зв`язку із невиконанням ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" належним чином своїх зобов`язань ТОВ "Ді-Стар" за період з 07.04.2015 по 14.04.2015 нарахував пеню в сумі 6 278,84 грн, а також суму 3% річних від суми боргу в розмірі 343,14 грн.
47.          Вважаючи свої права порушеними, ТОВ "Ді-Стар" звернувся до суду з вимогами щодо розірвання договору про розрахунково-касове обслуговування від 08.12.2014 № 4029.
48.          Рішенням Господарського суду Полтавської області від 21.05.2015  справі № 917/897/15 позов ТОВ "Ді-Стар" до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" про розірвання договору та стягнення грошових коштів задоволено, розірвано договір на розрахунково-касове обслуговування від 08.12.2014 № 4029, укладений між ТОВ "Ді-Стар" та ПАТ"Банк "Фінанси та Кредит", стягнуто з ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на користь ТОВ "Ді-Стар" залишок коштів на рахунку в сумі 834 988,62 грн, пеню в розмірі 6 278,84 грн, 3% річних у розмірі 343,14 грн, витрати зі сплати судового збору в розмірі 18050,21 грн.
49.          На підставі постанови Правління Національного банку України від 17.09.2015 № 612 "Про віднесення ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.2015 № 171 "Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку" згідно з яким у ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18.09.2015 по 17.12.2015 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернівській Олені Степанівні строком на три місяці з 18.09.2015 по 17.12.2015 включно. 
50.          У зв`язку із запровадженням тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" 17.09.2015 позивачем на підставі ч. 5 ст. 1061 ЦК України, п. 3 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховано за період з 11.04.2015 по 17.09.2015 по Договору-1, Договору-2 (Додаток-2), Договору-2 (Додаток-1) проценти на банківський вклад, 3% річних, суми втрат від інфляції в загальному розмірі 5 716 747,17 грн згідно з розрахунками позивача (а.с. 9-11).
51.          Аналогічним чином позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України та п. 3 ч. 5 ст.  36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" за період з 15.04.2015 по 17.09.2015 за Договором-3 донараховано 3 % річних від суми заборгованості та витрати від інфляції в загальному розмірі 156 829,16 грн згідно з розрахунками, наданими в адміністративному позові.
52.          Постановою Правління Національного банку України від 17.12.2015 № 898 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" у зв`язку з чим виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015 № 230 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та делегування повноважень ліквідатора банку" заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській Олені Степанівні строком на два роки з 18.12.2015 по 17.12.2017 включно.
53.          На підставі ч. 4 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" інформацію про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, призначення уповноваженої особи Фонду та відшкодування коштів вкладникам ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" опубліковано в газеті "Голос України" 23.12.2015 № 242 (6246).
54.          18.01.2016 ТОВ "Ді-Стар" заявило свої кредиторські вимоги уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" Чернявській Олені Степанівні та просило визнати його кредитором ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" за заборгованістю та включити його до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" у розмірі 28 862 911,49 грн (а.с. 56-62).
55.          18.04.2016 директором Придніпровського регіонального департаменту ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" позивачу видано довідку № 312110/53 про те, що згідно з рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО від 07.04.2016 за № 488 затверджено перелік (реєстр) вимог кредиторів ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (а.с. 64). Зазначено, що у вищенаведеному реєстрі міститься інформація про включення кредиторської вимоги ТОВ "Ді-Стар" на загальну суму 22 989 335,23 грн:
-          20 514 988,62 грн до сьомої черги вимог кредиторів;
-          2 474 346,61 грн до восьмої черги вимог кредиторів.
56.          Не погоджуючись із неповним акцептуванням кредиторських вимог ТОВ "Ді-Стар", а саме невнесенням до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на загальну суму 5873576,26 грн, що за розрахунком позивача складається із додаткових відсотків за депозитним договором за період з 11.04.2015 по 17.09.2015 (дату запровадження тимчасової адміністрації), 3% річних та інфляційних втрат за цей же період (розрахунок наведено у позовній заяві), позивач звернувся до суду.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

57.          Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" Чернявської Олени Степанівни щодо віднесення частини кредиторських вимог ТОВ "Ді - Стар" в сумі 2 474 346,61 грн до восьмої черги задоволення вимог кредиторів в Реєстрі акцептованих вимог кредиторів, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, не встановив протиправності в діях уповноваженої особи Фонду щодо цієї частини позовних вимог. 
Така позиція зумовлена тим, що суми, стягнуті рішеннями Господарського суду Полтавської області від 21.05.2015 у справі № 917/897/15 та від 09.07.2015 у справі № 917/984/15 в загальному розмірі 2 474 346,61 грн, що складаються із додаткових відсотків на суми вкладів у зв`язку із порушенням грошових зобов`язань банком (поза межами дії договорів), 3% річних, інфляційних витрат та сум судового збору, були розцінені відповідачем як «інші вимоги» та включені до восьмої черги Реєстру акцептованих вимог кредиторів, виходячи з правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 02.03.2016 у справі № 6-2861 цс 15, згідно якої закінчення строку дії депозитного договору в разі невиконання зобов`язань не припиняє зобов`язальних відносин, а трансформує їх в охоронні, що містить обов`язок відшкодовувати заподіяні збитки.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

58.          У касаційній скарзі Позивач наголошує, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій є передчасними, їх зроблено без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.
59.          Не погоджувалися з діями відповідача щодо включення до восьмої черги кредиторських вимог щодо нарахованих після закінчення строків вкладів відсотків, 3 % річних, витрат від інфляції, витрат зі сплати судового збору за судовими рішеннями по справам №917/984/15, № 917/897/15 з огляду на те, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до сьомої черги належать вимоги інших вкладників, які не є пов`язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов`язаними особами банку. Отже, всі вимоги юридичних осіб - клієнтів банку, якщо вони не є пов`язаними особами банку, включаються до сьомої черги вимог кредиторів.
60.          04.01.2018 надійшов відзив від відповідача, в якому останній покликається на правомірність рішень судів попередніх інстанцій з огляду на те, що до сьомої черги кредиторів банку були включені відповідно до приписів ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги позивача по вкладам та нарахованим відсоткам як вимоги юридичної особи, інші ж вимоги, які підтверджені документально (рішенням суду) правомірно були включені до восьмої черги.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

61.          Верховний Суд перевірив правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.
62.          Суд звертає увагу, що предметом спору є питання віднесення частини кредиторських вимог ТОВ "Ді-Стар" у сумі 2474346,61 грн до сьомої чи восьмої черги задоволення вимог кредиторів в Реєстрі акцептованих вимог кредиторів. 

(а) щодо юрисдикції

63.          Питання юрисдикції вже поставало у даній справі, оскільки ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2016 було закрито провадження у справі.
64.          Однак ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.08.2017 касаційну скаргу ТОВ "Ді-Стар" задоволено частково. Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2016 в частині позовних вимог щодо віднесення частини кредиторських вимог ТОВ "Ді-Стар" в сумі 2 474 346,61 грн до восьмої черги задоволення вимог кредиторів в Реєстрі акцептованих вимог кредиторів- скасовано, а справу в цій частині направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. Отже, суд касаційної інстанції вирішив юрисдикційне питання у даній справі.
65.          У постанові від 26.06.2019 у справі № 826/14764/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спір про включення кредиторських вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.
66.          Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
67.          Водночас, у ч.ч. 1, 2 ст. 3 КАС України визначено, що порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Отже, наведені положення абз. 2 ч. 1 ст. 354 КАС України необхідно застосовувати із врахуванням положень міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
68.          Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. При визначенні місця рішень Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) в системі джерел вбачається доцільним підтримати загальновизнаний підхід стосовно того, що за своєю правовою природою рішення ЄСПЛ є актами тлумачення Конвенції, а отже, як і прямі норми Конвенції та протоколів до неї, мають переважне застосування, порівняно із нормами національного законодавства, відповідно до положень ч. 2 ст. 3 КАС України.
69.          У практиці ЄСПЛ проблема спорів щодо підсудності (юрисдикції) розглядається через декілька правових категорій, які мають враховуватися судом у кожному конкретному випадку, а саме "принцип правової впевненості", "легітимні сподівання" та "правовий пуризм".
70.          Зокрема, у п. 39 рішення ЄСПЛ у справі "Буланов та Купчик проти України" (заяви №№ 7714/06 та 23654/08) зазначено:
«Суд не вважає за необхідне за даних обставин досліджувати, чи мали Верховний Суд або Вищий адміністративний суд юрисдикцію вирішувати по суті скарги заявників. Важливо те, що заявники не отримали вирішення їхніх скарг, оскільки Вищий адміністративний суд відмовився слідувати ухвалам Верховного Суду, які визначили підсудність цих справ. Такі відмови не тільки позбавили заявників доступу до суду, але й поставили під сумнів авторитет судової влади. Отримавши остаточні ухвали Верховного Суду, який за конституційним статусом є найвищим судовим органом та який надає роз`яснення щодо застосування законодавства, заявники мали легітимні сподівання, що ці ухвали не могли бути піддані сумніву. У цьому контексті Суд зазначає, що стаття 6 Конвенції вимагає від держави передбачити процесуальні засоби для ефективного та швидкого вирішення спорів щодо підсудності справ (див. рішення щодо прийнятності "Лойен проти Франції" (Loyen v. France), N 46021/99, від 6 квітня 2000 року, та mutatis mutandis рішення у справі "Діду проти Румунії" (Didu v. Romania), N 34814/02, пункт 29, від 14 квітня 2009року)».
71.          У п.п. 38, 39 рішення ЄСПЛ у справі "Сутяжник проти Росії" (заява № 8269/02) зазначено:
«…Суд вважає, що рішення від 17 червня 1999 року, залишене в силі постановою від 18 жовтня 1999 року, було законним. Наслідки рішення від 17 червня 1999 р дуже обмежені: це стосувалося тільки сторін у справі, і не суперечило іншому судовому рішенню. Суд приймає той факт, що як принцип, правила юрисдикції слід дотримуватися. Однак, при певних обставинах цієї справи Суд не знаходить нагальної соціальної необхідності, яка могла б виправдати відступ від принципу правової визначеності. Рішення було скасовано швидше заради правового пуризму, ніж для того, щоб виправити важливу судову помилку. Зрештою, за даних обставинах справи скасування рішення від 17 червня 1999 року, залишеного в силі 18 жовтня 1999 року, була непропорційною мірою, і повага до принципу правової визначеності повинна була переважати. Отже, було допущено порушення статті 6 § 1 Конвенції»
72.          Згідно з практикою ЄСПЛ одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania) [GC], N 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Категорія "легітимні сподівання", за своїм змістом, є вимогою передбачуваності закону, адже норма не може вважатися "законом", якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, яка дає громадянинові змогу керуватися цією нормою у своїх діях. Термін "правовий пуризм", як випливає з наведеного вище рішення ЄСПЛ "Сутяжник проти Росії", використовується для позначення випадків, коли судові рішення скасовуються судами вищих інстанцій не для цілей виправлення істотної судової помилки, однак з формальних причин.
73.          Системне тлумачення зазначених правових категорій дозволяє дійти висновку, що Верховний Суд не тільки забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, як про це зазначається у ч. 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", а й забезпечує остаточне вирішення спору як суд останньої інстанції, адже саме рішення Верховного Суду гарантують дотримання принципу правової визначеності (Верховний Суд постановляє остаточні судові рішення, які не можуть ставитися під сумнів). Поряд з цим, Верховний Суд має уникати випадків правового пуризму, в т.ч. скасування правомірних рішень лише на тій підставі, що справу було розглянуто судом іншої юрисдикції.
74.          Звертаючись до Верховного Суду із касаційними скаргами по суті спору, у сторін такого провадження виникають легітимні сподівання, що Верховним Судом буде постановлено остаточне рішення у справі. В тих випадках, коли є підстави для скасування рішень судів попередніх інстанцій лише з формальних підстав, зокрема і тих, що пов`язані із юрисдикцією, у Верховного Суду відсутні підстави для їх скасування в силу того, що такі дії призводять до порушення міжнародних зобов`язань, взятих на себе державою Україна.
75.          Застосовуючи ці підходи ЄСПЛ до справи, що розглядається, Суд бере до уваги, що:
-          питання про юрисдикцію вже поставало у справі та було вирішено судом;
-          спір стосується виключно сторін та третьої особи і не має впливу на права, свободи чи інтереси інших осіб;
-питання щодо юрисдикції не ставилося протягом усього слухання справи;
-          порушення юрисдикції не призвело до неправильного застосування норм матеріального права та неправильного вирішення спору по суті.
76.          З огляду на це, оцінюючи баланс між суспільним інтересом у забезпеченні розгляду справи судами відповідно до їхньої юрисдикції з одного боку, і суспільним інтересом у забезпеченні правової визначеності, обов`язковості судових рішень з другого боку, Суд не знаходить нагальної соціальної необхідності, яка могла б виправдати відступ від принципу правової визначеності.
77.          У контексті обставин справи Суд дійшов висновку, що розгляд справи адміністративними судами з порушенням юрисдикції є формальним порушення, яке, само по собі, не може бути підставою для скасування рішення та закриття провадження у справі.
78.          Враховуючи наведене, Суд вважає за необхідне розглядати касаційну скаргу по суті.

б) щодо суті

79.          Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» №4452-VI (далі - Закон №4452-VI) установлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.
80.          Відповідно до ч. 2. ст. 49 Закону №4452-VI протягом 90 днів з дня опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті Фонд здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.
81.          Уповноважена особа Фонду з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (ч. 2 ст. 27 Закону №4452-VI).
82.          Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку) (п. 2 ч. 1 ст. 27 Закону №4452-VI).
83.          В статті 2 Закону №4452-VI вказано визначення поняття вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.
84.          Отже, вклад - це кошти, які залучені банком від вкладника, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.
85.          За приписами п. 7, 8 ст. 52 Закону №4452-VI кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості, зокрема до сьомої черги включаються вимоги інших вкладників, які не є пов`язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов`язаними особами банку, до восьмої - інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом.
86.          Відповідно до п. 4.2 глави 4 розділу V Рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 № 2 "Про затвердження Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку" (станом на день відкликання банківської ліцензії та початку процедури ліквідації) уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку складає початковий ліквідаційний баланс банку на основі балансу такого банку на дату призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку.
87.          Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку складає реєстр акцептованих вимог кредиторів за формою, визначеною в додатку 3 до цього Положення, на підставі балансу банку, до якого включає вимоги кредиторів у національній валюті в розмірах, які існували на дату прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (п. 4.21 глави 4 розділу V цього Положення).
88.          З аналізу вищевикладеного слідує, що вирішення питання про визначення суми заборгованості кожному кредиторові та віднесення вимоги до певної черги погашення, які при цьому підтверджені балансом банку належить до повноважень уповноваженої особи Фонду.
89.          Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
90.          Рішенням Господарського суду Полтавської області від 09.07.2015 по справі № 917/984/15, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.10.2015, позов ТОВ "Ді-Стар" до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" про стягнення суми вкладів у розмірі 19680000 грн, процентів по вкладам - 670737,44 грн, 3 % річних від суми боргу - 85896,98 грн, втрат від інфляції - 1620000 грн задоволено, стягнуто вищевказані суми, а також судовий збір в розмірі 73040,00 грн.
91.          Відповідно до ч. 2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків серед юридичних фактів є, зокрема, договори та інші правочини.
92.          За положеннями ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
93.          Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
94.          Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
95.          За змістом ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
96.          Вклад (депозит) - це кошти в готівковій або в безготівковій формі, у валюті України або іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору (ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність").
97.          Згідно з ч.1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).
98.          Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.
99.          Отже, для Фонду встановлений обов`язок відшкодовувати відсотки, нараховані за умовами депозитних договорів на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку за депозитними договорами, які станом на момент початку такої процедури не є розірваними чи припиненими за закінченням терміну, на який вони укладені та не пролонговані в установленому порядку.
100.          За пунктами 3.1, 3.2., 3.3. Договору-1 та Договору-2 при закінченні строку розміщення Вкладного траншу повернення Вкладного траншу здійснюється Банком шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Клієнта, що вказаний у розділі 7 цього Договору. Повернення Вкладного траншу може бути здійснено також на інший поточний рахунок Клієнта, що вказаний в листі Клієнта про повернення коштів. При настанні терміну, вказаного в п. 1.3. цього Договору, строк дії Договору може продовжений за згодою Сторін шляхом укладання відповідного договору. Вкладний транш або його частка повертається Клієнту достроково тільки за згодою Сторін. Достроково повернення Вкладного траншу або його частки тільки на вимогу Клієнта неможливе.
101.          Вкладний транш або його частина, як випливає із змісту укладених між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ТОВ "Ді-Стар" договорів, його автоматична пролонгація (без додаткового погодження між сторонами) в односторонньому порядку не передбачена. Відповідно, оскільки безпосередньо в договорах та додатках до них встановлено строк його дії - по Додатку-2 до Договору-1 до 09.02.2015, по Додатку-1 до Договору-2 до 10.03.2015, Додатку-2 до Договору-2 до 09.02.2015), то по настанню визначених в договорах дат повернення Вкладних траншів, закінчується і дія укладених між сторонами договорів.
102.          Отже, відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання банку перед ТОВ "Ді-Стар" за договором банківського вкладу (депозиту) припинились у строк, установлений цим договором.
103.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що суми, стягнуті рішеннями Господарського суду Полтавської області по справах № 917/984/15 та №917/897/15, у якості відповідальності ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" за прострочення виконання грошових зобов`язань у вигляді додаткових відсотків на суму вкладу (поза межами дії строків укладених договорів вкладів), 3% річних, інфляційні втрати та витрати на сплату судового збору за період по 10.04.2015 включно на загальну суму 2474346,61 грн уповноваженою особою Фонду до Реєстру акцептованих вимог кредиторів, який затверджено рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО від 07.04.2016 за № 488, та віднесено до восьмої черги вимог кредиторів.
104.          Враховуючи те, що відсотки на суми вкладів у відповідності до умов вищевказаних договорів вкладів, виплачені позивачу за період їх дії (до моменту пред`явлення вимоги позивача про повернення вкладів - 11.02.2015) нараховані та виплачені ТОВ "Ді-Стар" в повному обсязі, що не заперечується позивачем, то відповідачем до сьомої черги віднесено кредиторські вимоги позивача щодо сум заборгованості по вкладам у загальному розмірі 20514988,62 грн та нарахованим відсоткам на такі кошти, оскільки до сьомої черги включаються вимоги юридичних осіб.
105.          Восьма черга включає інші вимоги, а тому кредиторські вимоги позивача, які підтверджені рішеннями суду, що складаються із додаткових відсотків на суми вкладів у зв`язку із порушенням грошових зобов`язань банком (поза межами дії договорів), 3% річних, інфляційних витрат та сум судового збору (за виключенням суми вкладу та нарахованих відсотків на такі кошти), обґрунтовано віднесено до восьмої черги. 
106.          Відповідно до ст. 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.
107.          Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
108.          Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
109.          До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.
110.          Враховуючи вищезазначене, Суд погоджується з позицією судів першої та апеляційної інстанцій та не вбачає підстав для скасування оскаржуваних рішень. 
111.          За правилами частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
112.          За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення рішень судів першої та апеляційної інстанцій без змін.
113.          З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 243, 341, 345, 349, 350, 356, 359  КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді-Стар" залишити без задоволення.
Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 07 червня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року у справі №816/772/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб