УХВАЛА

22 грудня 2021 року 
м. Київ
справа № 215/3519/20
адміністративне провадження № К/9901/45506/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів: Єресько Л.О., Мельник-Томенко Ж.М., 

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року у справі №215/3519/20 за позовом ОСОБА_1 до виконуючого обов`язки головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №7» Криворізької міської ради Стародубського Петра Аркадійовича про визнання бездіяльності протиправною,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом до виконуючого обов`язки головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №7» Криворізької міської ради Стародубського Петра Аркадійовича, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність виконуючого обов`язки головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №7» Криворізької міської ради Стародубського Петра Аркадійовича, яка виявилася у порушенні правового режиму форми розгляду заяви від 25 травня 2020 року вх. 33 згідно статей 18, 29 Закону України «Про звернення громадян», частин один, два, вісім статті 11 Закону України «Про державну службу»;

- визнати протиправною бездіяльність виконуючого обов`язки головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №7» Криворізької міської ради Стародубського Петра Аркадійовича, яка виявилася у порушенні права бути присутнім при розгляді заяви (запиту) від 25 травня 2020 року вх. 33;

- визнати протиправною бездіяльність виконуючого обов`язки головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №7» Криворізької міської ради Стародубського Петра Аркадійовича, яка виявилася у не забезпеченні права на правову допомогу при розгляді заяви від 25 травня 2020 року вх. 33 згідно до статті 59 Конституції України;

- визнати протиправною бездіяльність виконуючого обов`язки головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №7» Криворізької міської ради Стародубського Петра Аркадійовича, яка виявилася у не винесенні за результатами розгляду звернення від 25 травня 2020 року вх. 33 рішення, постанови, тобто правового акту та зазначити закон, вимоги якого порушено ним згідно статті 249 КАС України.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року  апеляційну скаргу повернуто заявнику через неусунення недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі від 23 лютого 2021 року про залишення такої скарги без руху.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року у справі №215/3519/20.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо  суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала суду апеляційної інстанції, якою повернуто апеляційну скаргу на рішення  суду першої інстанції не відноситься до ухвал, якими закінчено розгляд справи.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху у зв`язку з несплатою ним судового збору. Водночас судом запропоновано скаржнику у десятиденний строк з дати отримання зазначеної ухвали надати до суду належні докази на підтвердження скрутного матеріального стану.

На виконання цієї ухвали ОСОБА_1 надіслав заяву про відкриття провадження у якій, зокрема, просив суд звільнити його від сплати судового збору. На обґрунтування своєї позиції надав довідку Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради від 16 березня 2021 року за №2582, відповідно до якої йому призначено компенсаційну виплату  як непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю першої групи - ОСОБА_2 . 

Разом з тим, суд апеляційної інстанції, розглянувши таке  клопотання скаржника, дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для його задоволення з огляду на наступне. 

Так, відмовляючи у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції виходив з того, що довідка управління праці та соціального захисту населення Тернівського району міста Кривого Рогу про призначення та виплату щомісячної компенсації не є достатнім доказом, на підтвердження майнового стану, за якого неможливо сплатити судовий збір, оскільки не містить відомостей про майновий стан заявника, який може мати інші джерела доходу (вклади, нерухоме та рухоме майно, грошові допомоги та компенсації, тощо). Доказів, що вказана виплата є єдиним доходом, а також інших доказів щодо тяжкого матеріального стану, заявником не надано.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Водночас, судом зазначено, що, порушуючи питання про запит судом відомостей щодо майнового стану, позивачем не було вказано жодної причини, через яку такі відомості та документи не могли бути подані ним самостійно.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Разом з тим, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Враховуючи, що відстрочення, розстрочення або звільнення сплати судового збору допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Відтак, з огляду на те, що позивачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження скрутного майнового стану та відсутності достатніх коштів для сплати судового збору, а також актуальних відомостей щодо розміру річного доходу за весь попередній календарний рік, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для звільнення позивача від його сплати і, як наслідок, повернення апеляційної скарги заявнику.

Мотиви, наведені в оскаржуваному судовому рішенні та обставини, на які посилається заявник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликають сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, тому суд касаційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у справі.

За таких обставин, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року у справі №215/3519/20 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, частиною другою статті 329 та статтею 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року у справі №215/3519/20 за позовом ОСОБА_1 до виконуючого обов`язки головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №7» Криворізької міської ради Стародубського Петра Аркадійовича про визнання бездіяльності протиправною.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

…………………………….

…………………………….

…………………………….
Н.М.          Мартинюк
Л.О.    Єресько
Ж.М.          Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду