СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року                                     м. Харків                        Справа № 917/962/21  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя  Шевель О.В.;
за участі секретаря судового засідання Крупи О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Полтавської міської ради (вх.№3260П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 09.09.2021 у справі №917/962/21 (повний текст рішення складено та підписано 20.09.2021 суддею Ціленком В.А. у приміщенні господарського суду Полтавської області)
за позовом Полтавської міської ради, м.Полтава,
до 1. Приватного підприємства "Карсад І", с.Розсошенці, Полтавська область, 
2. Приватного підприємства "Автопаркінг плюс", м.Полтава, 
про припинення права власності та визнання недійсним акта приймання-передачі,-

ВСТАНОВИВ:
          
          У червні 2021 року позивач звернувся до господарського суду Полтавської області з позовною заявою про припинення права приватної власності Приватного підприємства “Карсад І”, на об`єкт нерухомого майна: громадські будівлі (автостоянка), складові частини об`єкта: громадський будинок (будівля охорони), “А-1”, загальною площею 4,9 кв.м; огорожа №1, загальною площею 303 кв.м; ворота №2, загальною площею 11,4 кв.м; ворота №3, загальною площею 6,5 кв.м; замощення №4, загальною площею 2005 кв.м, опис: замощення асфальтобетонне, одношарова основа, товщиною 12 см., із щебнем фракції 70-120; бордюр №5, довжиною 90 п.м, з бетону; електроопори освітлення №6, залізобетон, кількість - 3 шт., що розташований за адресою: Полтавська обл., м.Полтава, вул.Нікітченка, 2в, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1690010353101, номер запису про право власності: 28841579, а також про визнання недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу, серія та номер: 1949, 1950, виданого 20.05.2020, видавник: Цвітоха Ю.М., приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу (реєстраційний номер об`єкта у нерухомого майна: 1690010353101; об`єкт нерухомого майна: громадські будівлі (автостоянка), що розташований за адресою: Полтавська обл., м.Полтава, вул.Нікітченка, 2в) та припинення права приватної власності Приватного підприємства “Автопаркінг плюс” на спірний об`єкт нерухомого майна.
Позов обґрунтований тим, що земельна ділянка за адресою: вул.Нікітченка, 2в, на якій облаштовано автостоянку, є комунальною власністю територіальної громади міста, тому за приписами ст.375 Цивільного кодексу України, ст.152 Земельного кодексу України тільки власник земельної ділянки має право дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам, вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, у тому числі і припиняти право власності на спірні об`єкти нерухомого майна, оскільки постановою Полтавського апеляційного суду від 28.10.2020 відмовлено у позові Приватному підприємству "Карсад- І" у набутті права власності. 
Рішенням господарського суду Полтавської області від 09.09.2021 у справі №917/962/21 у позові відмовлено.
Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд мотивував його тим, що Полтавською міською радою не наведено жодної підстави для припинення права власності Приватного підприємства "Карсад- І" та Приватного підприємства "Автопаркінг плюс" на спірний об`єкт та не надано доказів права володіння, користування чи розпорядження спірним нерухомим майном. Посилання на те, що об`єкти нерухомості розміщені на земельній ділянці комунальної власності чи реєстрація їх відповідачами за висновком господарського суду не є підставою для припинення права власності. Із встановлених Полтавським апеляційним судом обставин убачається, що Приватним підприємством "Карсад- І" через дозвільні процедури, за власний кошт, проводилися оздоблювальні та будівельні роботи, у результаті яких було створено спірне майно. Разом з тим, постановою Полтавського апеляційного суду від 28.10.2020 відмовлено у позовних вимогах ОСОБА_1 , який є засновником ПП "Карсад- І", щодо визнання права власності на спірне майно. Судом встановлено, що Приватне підприємство "Карсад- І" у визначеному законом порядку не набуло права власності на спірне майно, тому без належних доказів набуття такого права неможливо його припинити. Позов заявлено позивачем для захисту прав та законних інтересів на земельну ділянку, що знаходиться в комунальній власності Полтавської міської ради, та на якій розташовано зареєстроване як об`єкт нерухомості спірне майно. У даному випадку позивач не є власником майна та ним не оспорюється право на майно. Оспорюваний Полтавською міською радою акт приймання-передачі від 20.05.2020 за своїм змістом та ознаками є правочином у розумінні ст.202 Цивільного кодексу України, оскільки спрямований на припинення і набуття прав та обов`язків, і може бути визнаний недійсним у судовому порядку. Права та інтереси позивача оспорюваним актом приймання-передачі до статутного капіталу не порушені, оскільки спір у даній справі не стосується права власності позивача на зареєстроване як об`єкт нерухомості спірне майно, тому у Полтавської міської ради відсутні будь-які права щодо цього майна, які були предметом передачі за оспорюваним актом приймання-передачі, а обраний позивачем у даному випадку спосіб захисту прав позивача щодо визнання недійсним акту приймання-передачі до статутного капіталу є неналежним та неефективним, оскільки позбавляє другого відповідача як власника не тільки спірного, а всього отриманого майна за цим актом, яке не є предметом позовних вимог. Встановивши відсутність порушеного та оспорюваного права Полтавської міської ради та обрання позивачем неефективного способу захисту прав та інтересів, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Позивач з рішенням не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 09.09.2021 у справі №917/962/21 у повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну заяву. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає таке:
-господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення порушено порядок розгляду справи відповідно до частини 4 ст.176, частини 1 статті 249, частин 3, 6 ст.250 Господарського процесуального кодексу України. Також господарським судом не вирішено питання про витребовування доказів за клопотаннями позивача згідно з частиною 4 ст.81 Господарського процесуального кодексу України;
- порушення господарським судом норм матеріального права, оскільки спірна земельна ділянка є комунальною власністю територіальної громади м.Полтави в особі Полтавської міської ради, порушене право якої повинно бути відновлено після набрання законної сили постанови Полтавського апеляційного суду від 28.10.2020 у справі №554/3200/18, однак цього не відбулося, оскільки в період чинності рішення Октябрьського районного суду м.Полтави від 24.09.2018 у справі №554/3200/18 відповідачами було вчинено дії щодо реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомого майна, а саме, зареєстровано ПП «Красад-1» та у подальшому згідно з актом приймання-передачі нерухомого майна внесено до статутного капіталу ПП «Автопакінг плюс». Апелянт зазначає, що скасування записів про державну реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомого майна лише на підставі постанови Полтавського апеляційного суду від 28.10.2020 у справі №554/3200/18 є неможливим з огляду на приписи ст.182 Цивільного кодексу України та ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Позивач зазначає, що скасування судового рішення про визнання права власності за ПП «Карсад І» на об`єкти нерухомого майна, які у подальшому перший відповідач передав за актом приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ПП «Автопаркінг плюс», є підставою для припинення такого права власності. У разі задоволення лише однієї позовної вимоги про припинення права власності ПП «Красад І», відновлення у повному обсязі прав позивача буде неможливим, оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно залишаються відомості про зареєстроване право власності на спірний об`єкт за ПП «Автопаркінг плюс»;
- господарським судом неправильно застосовано до спірних правовідносин норми ст.331 Цивільного кодексу України, оскільки автостоянка не є об`єктом нерухомого майна згідно зі ст.179, 181, 188 Цивільного кодексу України та ДБН В.2.3-15:2007;
- висновок господарського суду про те, що ПП «Красад І» у визначеному законом порядку не набуло право власності на спірне майно, тому без належних доказів набуття такого права неможливо його припинити, спростовується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо спірного об`єкта нерухомого майна: громадські будівлі (автостоянка), зареєстровано право власності за ПП «Карсад І»;
-господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення не ураховані обставини щодо визнання недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.11.2021 поновлено Полтавській міській раді строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Полтавської області від 09.09.2021 у справі №917/962/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Полтавської міської ради (вх.№3260П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 09.09.2021 у справі №917/962/21. Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 06.12.2021 об 11:00 годині. Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк до 30.11.2021 для подання письмових заяв, клопотань тощо. Витребувано у учасників справи оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги.          
16.11.2021 від представника відповідачів до суду надійшов відзив (вх.№13302) на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що обставини порушення господарським судом норм процесуального права, на які посилається позивач, не є підставою для скасування судового рішення та не могли вплинути на правильне вирішення справи. Щодо припинення права власності ПП «Карсад І», ПП «Автопаркінг плюс» відповідачі зазначають, що ПП «Карсад І» передало ПП «Автопаркінг плюс» за актом від 20.05.2020 приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу спірне нерухоме майно, яке зареєстроване у державному реєстрі прав за ПП «Автопаркінг плюс». Також припинення права власності на спірне нерухоме майно підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в якому наявна інформація про припинення права власності на нерухоме майно ПП «Карсад І» від 22.05.2020. Отже, на думку відповідачів, неможливо припинити те, що вже припинено за законом. Після державної реєстрації прав на спірне нерухоме майно ПП «Автопаркінг плюс» набуло його у власність, відповідно, право власності ПП «Карсд І» на це майно припинилося. Щодо визнання недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу то права та інтереси позивача не порушені цим актом, адже спір у даній справі не стосується права власності позивача на зареєстроване як об`єкт нерухомості спірне майно, тому у Полтавської міської ради відсутні будь-які права щодо цього майна, які були предметом передачі за оспорюваним актом приймання-передачі, а обраний позивачем спосіб захисту щодо визнання недійсним акту приймання-передачі спірного майна до статутного капіталу є неефективним, оскільки позбавляє другого відповідача як власника не тільки спірного, а всього отриманого майна за цим актом, яке не є предметом позовних вимог. Крім того, вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту.   
У судовому засіданні 06.12.2021 після заслуховування правової позиції учасників справи протокольною ухвалою оголошено перерву у судовому засіданні до 16.12.2021 до 10:00 години. 
10.12.2021 позивач надав до суду пояснення (додаткове) (вх.№14430) до апеляційної скарги.
У судовому засіданні 16.12.2021 провадження у справі продовжено зі стадії, на якій було оголошено перерву.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників учасників справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених статтею 269 Господарським процесуальним кодексом України, а також, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та повноту встановлення відповідність їх наданим доказам, встановила таке.
Відмовляючи у задоволенні позову, господарський суд, з урахуванням приписів частини 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, керувався таким.
Рішенням Октябрьського районного суду м.Полтави від 24.09.2018 у справі №554/3200/18 позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Полтава-Сервіс» Полтавської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору, Приватне підприємство «Карсад І» про визнання права власності задоволено повністю. Визнано за Приватним підприємством «Карсад 1» право власності на об`єкти нерухомого майна, у тому числі, що знаходяться на спірній автостоянці за адресою: м.Полтава, вул.Нікітченка, 2в.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 28.10.2020 у справі №554/3200/18, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 12.10.2021, апеляційну скаргу Полтавської міської ради задоволено. Рішення  Октябрського районного суду м.Полтави від 24.09.2018 та ухвалу цього ж суду від 04.12.2018 про роз`яснення рішення суду скасовано, ухвалено нове судове рішення по суті заявлених вимог. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Полтава-Сервіс» Полтавської міської ради про визнання права власності відмовити в повному обсязі.
Так, вищезазначеною постановою Полтавського апеляційного суду від 28.10.2020 встановлено такі обставини: протоколом засідання технічної Ради при міськвиконкомі від 29.11.1995 вирішено Октябрському райвиконкому рекомендувати тимчасово виступити землекористувачем платної автостоянки та визначити і оформити через міськвиконком в установленому порядку остаточне землекористування.
28.12.1995 листом головного архітектора міста Полтави повідомлено директора ОП “Карсад” про те, що відповідно до рішення засідання технічної Ради при міськвиконкомі від 29.11.1995 запропоновано представити проектні пропозиції по впорядкуванню орендованої території автостоянки, самовільної будівлі за її межами.
Листом заступника голови виконкому міської ради №01-26/5801 від 21.11.1996 повідомлено директора ОП “Карсад” про те, що на черговому засіданні виконкому буде розглянуто проект рішення “Про передачу ОП “Карсад” земельної ділянки по вул.Нікітченка, 2в, для розміщення автостоянки”.
13.03.2006 ОП “Карсад” припинено та створено ПП “Карсад”.
З 2006 по 2009 роки укладалися договори оренди землі між Виконавчим комітетом Полтавської міської ради як орендодавцем та ПП “Карсад” як орендарем земельних ділянок для експлуатації та обслуговування автостоянок.
У 2009 році створено ПП “Карсад-І”.
До 2011 року ПП “Карсад І” укладало договори оренди землі безпосередньо з Полтавською міською радою на вказану автостоянку. У 2011 році утворено КП “Полтава-сервіс”, яке стало фактичним розпорядником земельних ділянок, на яких розташовані автостоянки та переукладено договір оренди відповідно між ПП “Карсад І” та КП “Полтава-сервіс”.
Рішеннями адміністративної колегії від 09.08.2016 №02/76/1-рш та №02/77/1-рш Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України “Про надання дозволу на узгоджені дії” надано дозволи на узгоджені дії між КП “Полтава-Сервіс” Полтавської міської ради та ПП “Карсад І” у вигляді виконання умов договорів про співробітництво, зокрема, на комунальній автостоянці по вул. Нікітченка, 2в, строком на три роки.
09.08.2016 укладено договір №2 про співробітництво між КП “Полтава-сервіс” Полтавської міської ради та ПП “Карсад І”, відповідно до якого КП “Полтава-сервіс” Полтавської міської ради передало ПП “Карсад-І” права по організації та створенню належних умов для зберігання автотранспорту на комунальній автостоянці по вул.Нікітченка, 2в, а приватне підприємство зобов`язалося в компенсацію за використання цих прав сплатити КП “Полтава-сервіс” Полтавської міської ради грошові кошти.
У 2015 році права щодо управління майном ПП “Карсад” передано ПП “Карсад І” на підставі договору та акту приймання-передачі.
На автостоянці за адресою: вул. Нікітченка, 2в, за рахунок ОП “Карсад”, ПП “Карсад”, ПП “Карсад І” було зведено громадський будинок (будівлю охорони), літ."А-1", загальною площею 7.2 кв.м, огорожу №1, площею 303 кв.м, ворота №2, площею 11,4 кв.м, та ворота №3, площею 6,5 кв.м, замощення №4, бордюр №5, електроопори освітлення №6 (залізобетон, кількість 3 шт.), що розміщені на земельній ділянці, загальною площею 2007 кв.м, та підтверджується матеріалами цивільної справи.
Відповідно до висновків експерта №4-5 експертного оціночного-будівельного та будівельно-технічного дослідження групи інвентарних об`єктів по вул.Нікітченка, 2в, від 20.03.2018, виконаних судовим експертом Авдєєвою Н.М., технічний стан групи інвентарних об`єктів по вул. Нікітченка, 2в, у м.Полтаві, що розміщені на території КП «Полатава-сервіс» Полтавської міської ради, задовільний.
Із встановлених Полтавським апеляційним судом обставин убачається, що Приватне підприємство "Карсад- І" через дозвільні процедури, за власний кошт, проводилися оздоблювальні та будівельні роботи, у результаті яких було створено спірне майно. 
Доказів на підтвердження того, що спірний об`єкт по вул. Нікітченка, 2в, у м.Полтаві збудований іншими особами, матеріали справи не містять. 
Разом з тим, постановою Полтавського апеляційного суду від 28.10.2020 у справі №554/3200/18 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , який є засновником ПП "Карсад- І", щодо визнання права власності на спірне майно, оскільки права ОСОБА_1 не порушені.
Відповідно до статті 4 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
За приписами ст.331 Цивільного кодексу України особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. 
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.
Предметом у даній справі є вимога Полтавської міської ради про припинення права приватної власності ПП "Карсад-1" та ПП "Автопаркінг Плюс" на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться на земельній ділянці, яка є комунальною власністю територіальної громади м.Полтави в особі Полтавської міської ради, та визнання недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Приватного підприємства "Автопаркінг Плюс", підписаного між Приватним підприємством "Карсад-1" та Приватним підприємством "Автопаркінг Плюс".
Відповідно до частини 2  ст.83 Земельного кодексу України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності та земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.
Верховний Суд у справі №910/6317/18 у постанові від 05.03.2019 навів висновок згідно з яким розташування земельної ділянки на території відповідного міста свідчить про те, що така земельна ділянка перебуває у комунальній власності територіальної громади міста в силу закону через її територіальне розташування в межах населеного пункту, а тому право власності на таку земельну ділянку та право розпорядження нею шляхом прийняття відповідного рішення належить органу місцевого самоврядування, який діє у відповідних правовідносинах від імені територіальної громади міста, - міській раді. Тобто, право    власності територіальної громади виникає на відповідні землі комунальної власності в силу їх територіального розташування в межах населеного пункту.
Згідно зі ст.41 Конституції України примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. 
За приписами ст.346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам`яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника; 12) визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.
На жодну із наведених підстав Полтавська міська рада не посилається. 
Як стверджує позивач, позов поданий на захист прав та законних інтересів на земельну ділянку, що знаходиться в комунальній власності Полтавської міської ради, та на якій розташоване зареєстроване як об`єкт нерухомості спірне майно.
У даному випадку позивач не є власником спірного майна та ним не оспорюється право на майно. 
Позивачем не наведено жодної підстави та не надано доказів на підтвердження права володіння, користування чи розпорядження визначеним у позові нерухомим майном. 
Також у матеріалах справи відсутні докази того, що права міської влади як власника земельної ділянки, на якій розташований спірний об`єкт (автостоянка), є порушеними. 
Посилання позивача на те, що об`єкти нерухомості розміщені на земельній ділянці комунальної власності чи зареєстровані за відповідачами, не є підставою для припинення права власності.
Як убачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 29.04.2021 за адресою: м.Полтава, вул.Нікітченка, буд.2в, 22.05.2020 зареєстровано право власності на громадські будівлі (автостоянка) за Приватним підприємством «Автопаркінг плюс».
Підставою  державної реєстрації громадської будівлі (автостоянки) вказано: акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу, серія та номер: 1949, 1950, виданий 20.05.2020, видавник: Цвітоха Ю.М., приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу; рішення суду №554/3200/18, виданий 24.09.2018, видавник: Октябрський районний суд м.Полтави.
Стаття 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»  передбачає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Із офіційним визнанням державою права власності пов`язується можливість матеріального об`єкта (майна) перебувати в цивільному обороті та судового захисту права власності на нього.
За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.
Таким чином, державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права власності, а самостійного значення щодо підстав виникнення права власності не має, і визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності.
Господарський суд обґрунтовано не взяв до уваги інформацію з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.04.2021, адже судове рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 24.09.2018, на підставі якого була здійснена реєстрація права власності за відповідачами, скасоване постановою Полтавського апеляційного суду від 28.10.2020 у справі №554/3200/18.
Таким чином, Приватне підприємство "Карсад- І" у визначеному законом порядку не набуло право власності на спірне майно, тому без належних доказів набуття такого права неможливо його припинити.
Як на момент внесення такого запису на підставі судового рішення, так і на момент скасування рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 24.09.2018 у справі №554/3200/18, на підставі якого було внесено відповідний запис, власником земельної ділянки була і залишається Полтавська міська рада, тому права міської ради як власника земельної ділянки не порушені.
З урахуванням викладеного господарський суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову в частині припинення права власності на спірні об`єкти, у зв`язку з недоведеністю набуття такого права відповідачами.   
Щодо вимоги позивача про визнання недійсним акта від 20.05.2020 приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ПП «Автопаркінг плюс» колегія суддів зазначає, що за своїм змістом та ознаками цей акт є правочином у розумінні ст.202 Цивільного кодексу України, адже спрямований на припинення, набуття прав та обов`язків, і може бути визнаний недійсним у судовому порядку.
За приписами ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Господарським судом правильного встановлено, що оспорюваний акт приймання-передачі спірного майна не суперечить вищезазначеним вимогам чинного законодавства. Особа, яка його підписала мала не обмежений обсяг цивільної дієздатності, через вільне виявлення у формі, встановленій законом, та спрямований на реальне настання наслідків обумовлених ним.
Самі по собі дії осіб, зокрема, щодо вчинення правочинів, навіть, якщо вони здаються іншим особам неправомірними, не можуть бути оспорені в суді, допоки ці особи не доведуть, що такі дії порушують їх права.
Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору, повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.
Права та інтереси позивача оспорюваним актом приймання-передачі до статутного капіталу не порушені, оскільки спір у даній справі не стосується права власності позивача на спірний об`єкт нерухомого майна, тому у Полтавської міської ради відсутні будь-які права щодо цього майна, які були предметом передачі за оспорюваним актом приймання-передачі, а обраний позивачем у даному випадку спосіб захисту прав щодо визнання недійсним акту приймання-передачі до статутного капіталу є неналежним та неефективним, оскільки за актом від 20.05.2020 передано й інше майно, яке не є предметом позовних вимог у даній справі.
Зважаючи на викладене, встановивши відсутність порушеного та оспорюваного права Полтавської міської ради та обрання позивачем неефективного способу захисту прав та інтересів, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Стосовно доводів позивача про порушення господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення порядку розгляду справи відповідно до частини 4 ст.176, частини 1 статті 249, частин 3,6 ст.250 Господарського процесуального кодексу України та не вирішення господарським судом питання про витребовування доказів за клопотаннями позивача згідно з частиною 4 ст.81 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів зазначає таке.
Як убачається з матеріалів справи, позивач скористався своїм правом на подання до суду заперечень про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою господарського суду Полтавської області від 07.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі. Ухвалено: справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами. Запропоновано сторонам: відповідачу - протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов, оформлений згідно з вимогами ст.165 Господарського процесуального кодексу України; після отримання від позивача відповіді на відзив – подати до суду заперечення (ст.167 Господарського процесуального кодексу України), копії заперечень надати (направити) позивачу; позивачу - подати суду у строк до 13.08.2021 відповідь на відзив, оформлену згідно з вимогами ст.165 Господарського процесуального кодексу України. Попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (частина 9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України).
Ухвалами господарського суду Полтавської області від 19.07.2021 та від 27.07.2021 заяви позивача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження залишено без задоволення на тій підставі, що справа № 917/962/21 не належить до переліку категорій справ, визначеному частинами 3, 4 ст.247 Господарського процесуального кодексу України, а відповідно до частини 2 ст.247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду. Посилання Полтавської міської ради на витребування судом від відповідачів необхідних для вирішення спору доказів не є ознакою, обов`язковою для розгляду справи за загальним позовним провадженням.
Твердження позивача про те, що господарським судом не вирішено питання про витребовування доказів за клопотанням позивача згідно з частиною 4 ст.81 Господарського процесуального кодексу України є безпідставним, оскільки позивач просив витребувати докази, які наявні у матеріалах справи та подані позивачем. Вимога позивача про витребування з Департаменту з питань реєстрації копії реєстраційної справи №1690010353101 щодо об`єкта нерухомого майна, громадські будівлі (автостоянка), розташованого за адресою: м.Полтава, вул.Нікітченка, 2в, не стосується предмету доказування у даній справі.
Отже, доводи скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення не знайшли свого підтвердження, в зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення, відсутні.
Інші доводи, викладені у апеляційній скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.
Приписами ст.13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі  ст.46 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.
Згідно зі ст.73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частиною 1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст.269, 270, пунктом 1 ст.275, ст.276, ст.282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Полтавської міської ради залишити без задоволення. 
Рішення господарського суду Полтавської області від 09.09.2021 у справі №917/962/21 залишити без змін.
Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 22.12.2021. 

Головуючий суддя                                                                    О.А. Пуль

Суддя                                                                                           Я.О. Білоусова  

Суддя                                                                                           О.В. Шевель