Ухвала
20 січня 2022 року
м. Київ
справа № 753/5630/21
провадження № 61-1061ск22
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Якушева Станіслава Ігоровича на постанову Київського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод 
у користуванні житловим приміщенням та встановлення порядку користування житловим будинком між співвласниками,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07 вересня 2021 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод 
у користуванні жилим приміщенням та встановлення порядку користування житловим будинком між співвласниками повністю.
Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні житловим будинком та іншими приміщеннями, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці 
з кадастровим № 8000000000:90:206:0006.
Виділено ОСОБА_1 у користування ізольовану житлову кімнату площею 
9,5 кв. м., ізольовану житлову кімнату площею 6,8 кв. м. (позначені 
у технічному паспорті під № 6, 5, у додатку 7 до технічного паспорта - плані будівлі - літерами «Б» і «В» відповідно), що розташовані у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; а також: сарай (дві частини, позначені у додатку 8 до технічного паспорта - плані земельної ділянки - літерою «Д»), погріб (позначений у плані земельної ділянки літерою «Ж») та гараж (позначений у плані земельної ділянки літерою «З»), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим № 8000000000:90:206:0006.
Виділено ОСОБА_2 у користування ізольовану житлову кімнату площею 24,3 кв. м. (позначену у технічному паспорті № 4, у додатку 7 до технічного паспорта - плані будівлі літерою «А»), що розташована у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; а також літню кухню (позначену у додатку 8 до технічного паспорта - плані земельної ділянки - літерою «Б»), яка розташована за адресою: 
АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим 
№ 8000000000:90:206:0006.
Залишено у спільному користуванні співвласників приміщення, позначені 
у технічному паспорті такими номерами: № 1 (веранду), № 1 (передпокій), 
№ 2 (кухню-котельну), № 3 житлову кімнату (прохідну) площею 14,3 кв. м.; 
№ 7 (санвузол), що розташовані у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; а також сарай (позначений у додатку 8 до технічного паспорта - плані земельної ділянки - літерою «Г»), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим № 8000000000:90:206:0006.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Скасовано рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 вересня 2021 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до 
ОСОБА_2 про визначення порядку користування господарськими будівлями, та ухвалено в цій частині нове судове рішення.
Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування господарськими будівлями.
В іншій частині рішення Дарницького районного суду м. Києва 
від 07 вересня 2021 року залишено без змін.
 
17 січня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Якушев С. І. засобами поштового зв`язку звернуdся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року (надійшла до суду 18 січня 2022 року), в якій просить скасувати вказане судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження 
з огляду на наступне.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
У постанові Київського апеляційного суду зазначено, що повний текст постанови складено 13 грудня 2021 року. 
Таким чином строк на касаційне оскарження відраховується з дня, наступного за днем складання повного тексту постанови, і останній тридцятий день на касаційне оскарження припадає на 12 січня 2022 року (середа).
Представник заявника звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою 17 січня 2022 року, тобто з пропуском строку касаційного оскарження. 
Оскільки представник заявника не заявив клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги та не надав доказів поважності пропуску строку касаційного оскарження, касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання відповідного клопотання.
Також касаційна скарга залишається без руху з огляду на таке.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення 
від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що                    у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права 
у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 не відповідає зазначеним вище вимогам закону. 
Так, у касаційній скарзі представник заявника узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанційнорм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
Також, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України              від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 
01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
ОСОБА_1  звернулася до суду  з позовом у 2021 році та заявляла дві позовні вимоги немайнового характеру.
Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 270,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 908,00 грн).
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3 632,00 грн ((908,00*2)*200%=3 632,00 грн).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК 
у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Якушева Станіслава Ігоровича на постанову Київського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  Г. В. Коломієць