Ухвала    
 
16 лютого 2022 року
м. Київ
 
справа № 638/15240/17
провадження № 61-2301ск22   
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 березня 2021 року,  ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 березня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн», третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області про захист прав споживача,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» (далі - ТОВ «Сав-Дістрибьюшн») про захист прав споживача.
Позовна заява мотивована тим, що 11 вересня 2017 року за допомогою зворотного дзвінку з сайту компанії «Фокстрот», власником якої є ТОВ «Сав-Дістрибьюшн», ним було оформлено замовлення № 3799240, а саме: смартфон ERGO F500 вартістю 2 499 грн, чохол для смартфона Red Point ERGO F500 Force-Flip вартістю 169 грн та подарунок - портативний акумулятор Defender. Замовлення надійшло «Новою поштою» 15 вересня 2017 року, отримавши та перевіривши його зовнішній вигляд, позивач вдома з`ясував, що смартфон має певні недоліки: слот sim-карти не відповідає характеристикам, які були на сайті, і йому для подальшого використання смартфону потрібно переробити свою sim-карту. Згодом після використання смартфона позивачем були виявлені недоліки, у зв`язку з чим він звернувся до продавця з претензією. Відповідач прийняв від позивача смартфон, однак відмовив у прийнятті чохла, повернув грошові кошти та погодився на розірвання договору купівлі-продажу смартфона та чохла, але із запізненням.
На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 , уточнивши позовні вимоги, остаточно просив суд стягнути з відповідача неустойку за кожен день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки в розмірі одного відсотка від вартості товару у розмірі 349,86 грн за чотирнадцять днів на користь позивача; стягнути з відповідача неустойку за кожен день затримки виконання вимоги повернення сплаченої суми коштів за продукцію в розмірі одного відсотка від вартості товару з 20 вересня 2017 року (за чохол) та з 06 жовтня 2017 року за весь товар по день повернення коштів на користь позивача у розмірі 1 147,24 грн; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 4 000 грн; зобов`язати відповідача подати письмовий звіт про виконання судового рішення; зобов`язати відповідача після виконання рішення видалити всі дані позивача у компанії «Фокстрот» та тих, кому були вони передані або продані, та надати докази видалення даних позивача; закрити роботу сайту компанії «Фокстрот» та сповістити Державну фіскальну службу України про відсутність КВЕДа.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 березня                      2021 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто із ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» на користь ОСОБА_1 неустойку за час затримки виконання вимоги щодо повернення сплаченої суми коштів за товар за період з 16 жовтня 2017 року по 02 листопада 2017 року в сумі 414,72 грн.
Стягнуто із ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди грошові кошти в сумі 500 грн.
Стягнуто із ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» на користь держави судовий збір в сумі 109,32 грн.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 березня 2021 року залишено без задоволення клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання уточнення позовних вимог та на подання відповіді на відзив на позовну заяву у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Сав-Дістрибьюшн», третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області про стягнення збитків.
Постановою Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 березня 2021 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 березня 2021 року  залишено без змін.
09 лютого 2022 року (згідно з відміткою на поштовому конверті)                                       ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 березня 2021 року,  ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 березня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року, в якій просить скасувати оскаржені судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України. 
Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом позову у вказаній справі є захист прав споживачів шляхом стягнення неустойки, відшкодування моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії.
Ціна позову у даній справі станом на 01 січня 2022 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481 грн * 250 = 620 250 грн).
Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.
Верховним Судом не встановлено випадків, передбачених пунктом  2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.
Разом із тим, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Разом із тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду                м. Харкова від 22 березня 2021 року,  ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 березня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн», третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області про захист прав споживача. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                       Є. В. Коротенко
 
         А. Ю. Зайцев
 
         М. Ю. Тітов