Справа № 452/3865/21                                Головуючий у 1 інстанції: Пташинський І.А. 
Провадження № 33/811/268/22                  Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       06 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., за участі ОСОБА_1 та його захисника Колібанича О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2022 року, 
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.
Згідно постанови,  ОСОБА_1 15 жовтня 2021 року о 19:54 хв. в с.Вишня на вул.Зеленогайській, 239, Самбірського району, Львівської області, керував транспортним засобом марки «Opel Omega» н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху. 
Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та закрити провадження у цій справі у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. 
       Вважає, що дана постанова є необґрунтованою, невідповідною вимогам закону, а також прийнятою із значними порушеннями норм матеріального та процесуального права, і за таких умов підлягає скасуванню з наступних підстав.
       На думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам с.256 КУпАП.
       Наголошує, що його до жодного медичного закладу не возили, жодних взірців на визначення стану сп`яніння не відбирали, в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння його підпису немає.
Із переглянутого відео, що надіслане працівниками поліції разом із матеріалами адміністративної справи вбачається, що відеозапис не відображає весь хід подій, а крім того наявні невідповідності обставин зазначених у протоколі та відтворенні з відео.
Доказом порушення Правил дорожнього руху не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомості про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови, тобто на відео не вбачається, що саме даним автомобілем керував ОСОБА_1 ..
В даному випадку сам огляд на стан алкогольного сп`яніння та складений за його результатами протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є недопустимими доказами у справі, оскільки були проведені та складені із значними порушеннями норм законодавства.
Таким чином, факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджується належними та допустимими доказами по справі.
Тобто, з вище наведеного можна чітко ствердити, що стану сп`яніння - проміле алкоголю в крові не було встановлено, прав та обов`язків йому ніхто не роз`яснював, повного відео про огляд на стан сп`яніння в медичному закладі не має.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Колібанича О.Я. на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. 
Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення. 
Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було. 
Відповідальність за ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, зокрема даними наведеними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 115470, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 15 жовтня 2021 року, акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 361 від 15 жовтня 2021 року, висновку щодо результату медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 361, який складено о 20 год. 50 хв. 15 жовтня 2021 року, журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відеозаписі на DVD-R диску з «Боді-камери» поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 здійснював рух транспортним засобом марки «Opel Omega», номерний знак НОМЕР_1 , коли до нього підходив поліцейський, іншими матеріалами які є у справі.
Водночас не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги в тій частині, що його до жодного медичного закладу не возили, жодних взірців на визначення стану сп`яніння не відбирали, в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння його підпису немає, оскільки з матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений в Самбірській центральній районній лікарні, лікарем був складений висновок, згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. 
Відеозапис події проведено на нагрудні камери працівників поліції, якими вони забезпечені, тому апеляційний суд не бере до уваги доводи в частині їх неналежності та недопустимості, при цьому твердження апелянта про те, що на відео не вбачається, що саме автомобілем «Opel Omega», номерний знак  НОМЕР_1  керував ОСОБА_1 є необґрунтованими, при апеляційному розгляді свого підтвердження не знайшли. 
Оскільки,  ОСОБА_1 15 жовтня 2021 року о 19:54 хв. в с.Вишня на вул.Зеленогайській, 239, Самбірського району, Львівської області, керував транспортним засобом марки «Opel Omega» н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, чим порушено п.2.9 а Правил дорожнього руху, жодним чином не спростовано. 
Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.
Стягнення накладене судом на ОСОБА_1 відповідно до положень ч.2 ст.33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються. 
Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було здобуто, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 
постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                               Л.Я.Гончарук