ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 січня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/6723/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О. 
за участю:
          представника відповідача: Армашової І.М. 
          розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури         
                    на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду   від 30 червня  2021 року, (суддя суду першої інстанції Рищенко А.Ю.), прийняту в порядку письмового провадження в м. Дніпро, в адміністративній справі №160/6723/21  за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
          27 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровської обласної прокуратури у вигляді нездійснення перерахунку розміру посадового окладу ОСОБА_1 за час перебування на посаді заступника керівника Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області за період з 27.03.2020 по 15.03.2021;
- зобов`язати Дніпропетровську обласну прокуратуру здійснити перерахунок розміру посадового окладу ОСОБА_1 за час перебування його на посаді заступника керівника Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області за період з 27.03.2020 по 15.03.2021;
- зобов`язати Дніпропетровську обласну прокуратуру здійснити нарахування ОСОБА_1 недоотриманої частини заробітної плати за період з 27.03.2020 по 15.03.2021, виходячи з розміру посадового окладу, розрахованого згідно зі ст. 81 Закону України “Про прокуратуру”, з урахуванням усіх встановлених у цей період надбавок і премій, та виплатити різницю між нарахованою таким чином сумою (без урахування податків і зборів) та фактично отриманою сумою виплат за вказаний період.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що наказом прокурора Дніпропетровської області № 2778-к від 14.12.2015 ОСОБА_1 призначено на посаду заступника керівника Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області. Позивач звернувся із заявою до відповідача із проханням у відповідності до приписів ст. 81 Закону України “Про прокуратуру” здійснити перерахунок його заробітної плати, рахуючи з 27.03.2020 року. Відповідач відмовив позивачу в проханні здійснити перерахунок його заробітної плати. Таким чином, на думку позивача, було порушено право власності позивача на отримання заробітної плати у повному розмірі, гарантованої ч. 3 ст. 81 Закону України “Про прокуратуру”, ст. 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки рішенням Конституційного Суду України № 6-р/2020 від 26.03.2020 року було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) окреме положення пункту 26 розділу VI “Прикінцеві та перехідні положення” Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України “Про прокуратуру” зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.                    Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Дніпропетровської обласної прокуратури у вигляді нездійснення перерахунку розміру посадового окладу ОСОБА_1 за час перебування на посаді заступника керівника Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області за період з 27.03.2020 по 15.03.2021.
Зобов`язано Дніпропетровську обласну прокуратуру здійснити перерахунок розміру посадового окладу ОСОБА_1 за час перебування його на посаді заступника керівника Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області за період з 27.03.2020 по 15.03.2021.
Зобов`язано Дніпропетровську обласну прокуратуру здійснити нарахування ОСОБА_1 недоотриманої частини заробітної плати за період з 27.03.2020 по 15.03.2021, виходячи з розміру посадового окладу, розрахованого згідно зі ст. 81 Закону України “Про прокуратуру”, з урахуванням усіх встановлених у цей період надбавок і премій, та виплатити різницю між нарахованою таким чином сумою (без урахування податків і зборів) та фактично отриманою сумою виплат за вказаний період.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з 27.03.2020 року порядок та розмір заробітної плати прокурорів регулювався ст. 81 Закону №1697-УІІ. Разом з тим, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що рішенням Конституційного Суду надано оцінку порядку нарахування заробітної плати прокурорів в редакції Закону 1697-УІІ на час звернення народних депутатів з конституційним поданням – червень 2018 рік. Натомість, 29.09.2019 року набрав чинності ЗУ №113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», яким запроваджено реформування системи органів прокуратур та внесені зміни до закону №1697-УІІ. Вказаним законом внесено зміни у ст. 81 Закону №1697-УІІ, відповідно до яких посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року, а посадові оклади інших прокурорів встановлюються пропорційно до посадового окладу прокурора окружної прокуратури з коефіцієнтом: 1) прокурора обласної прокуратури – 1.2; 2) прокурора Офісу Генерального прокурора  - 1,3. Пунктом 7 Прикінцевих положень Закону, визначено, що прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у генеральній прокуратурі України, регіональних, місцевих прокуратур і військових прокуратурах можуть бути переведені на  відповідні посади в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження атестації.  Відповідно до п. 3 Перехідних положень, за прокурорами та керівниками регіональних, місцевих і військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури зберігається їх правовий статус  до дня їх звільнення або переведення на посади в новостворених прокуратурах. На зазначений період оплата праці працівників прокуратури здійснюється відповідно до постанови КМУ, яка встановлює оплату праці. Таким чином, прокуратурою правомірно відповідно до вимог Закону 113-ІХ була нарахована заробітна плата позивачу до часу його звільнення у зв`язку із виходом на пенсію.
Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, який обґрунтований доводами адміністративного позову, в якому позивач просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення. 
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд  вважає, що апеляційна скарга    підлягає   задоволенню за наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом прокурора Дніпропетровської області № 2778-к від 14.12.2015 ОСОБА_1 призначено на посаду заступника керівника Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області.
Наказом Дніпропетровської обласної прокуратури № 268к від 09.03.2021 ОСОБА_1 з 15.03.2021 звільнено з посади заступника керівника Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області.  
12.03.2021 року позивач звернувся з заявою до Дніпропетровської обласної прокуратури з проханням у відповідності до приписів ст. 81 Закону України “Про прокуратуру” здійснити перерахунок його заробітної плати за період з 01.07.2015 по 15.03.2021.
Листом від 19.03.2021 № 21-227вх.21 Дніпропетровська обласна прокуратура повідомила позивача про те, що відсутні законні підстави для перерахунку його заробітної плати.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача в частині нарахування посадового окладу у розмірі, що є меншим ніж встановлений ст. 81 Закону України “Про прокуратуру” позивач звернувся до суду за захистом свої прав.          
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання заробітної плати за період з 01.07.2015 року  по 15.03.2021 року у розмірі, визначеному ст. 81 ЗУ «Про прокуратуру», в редакції, що чинна станом на 2020 рік. 
Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 у справі № 1-223/2018(2840/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI “Прикінцеві та перехідні положення” Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України “Про прокуратуру” від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення Конституційного Суду України передбачено, що положення пункту 26 розділу VI “Прикінцеві та перехідні положення” Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України “Про прокуратуру” від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Разом з тим, Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури” 19.09.2019 № 113-IX, який набрав чинності 25.09.2019 та яким запроваджено реформування системи органів прокуратури, частини 3, 4 ст. 81 Закону України “Про прокуратуру” викладені у такій редакції: “Посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. З 1 січня 2021 року посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а з 1 січня 2022 року - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Посадові оклади інших прокурорів установлюються пропорційно до посадового окладу прокурора окружної прокуратури з коефіцієнтом: 1) прокурора обласної прокуратури - 1,2; 2) прокурора Офісу Генерального прокурора - 1,3.”.
Таким чином, з 25.09.2019 положення ст. 81 Закону України “Про прокуратуру” встановлюють розміри посадових окладів прокурорів окружних та обласних прокуратур.
Відповідно до п. 3 розділу ІІ “Прикінцеві і перехідні положення” Закону № 113-IX до дня початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур їх повноваження здійснюють відповідно Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури.
Після початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур забезпечення виконання функцій прокуратури призначеними до них прокурорами здійснюється з дотриманням вимог законодавства України та особливостей, визначених Генеральним прокурором.
За прокурорами та керівниками регіональних, місцевих і військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури. На зазначений період оплата праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури.
Відповідно до п. 4 розділу ІІ “Прикінцеві і перехідні положення” Закону № 113-IX день початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур визначається рішеннями Генерального прокурора стосовно Офісу Генерального прокурора, усіх обласних прокуратур, усіх окружних прокуратур. Вказані рішення публікуються у газеті "Голос України".
Наказом Генерального прокурора від 23.12.2019 № 351 днем початку роботи Офісу Генерального прокурора визначено 02.01.2020.
Наказом Офісу Генерального прокурора від 08.09.2020 № 414 днем початку роботи обласних прокуратур визначено 11.09.2020.
З урахуванням зазначеного, у період з 26.03.2020 по 28.08.2020 обласні та окружні прокуратури створені не були.
Отже, дія статті 81 Закону України “Про прокуратуру” у редакції, дійсній у період з 26.03.2020 по 15.03.2021, не поширюється на прокурорів регіональних та місцевих прокуратур, оплата праці таких працівників здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури в силу п. 3 розділу ІІ “Прикінцеві і перехідні положення” Закону № 113-IX, які не визнані неконституційними.
Як вбачається з матеріалів справи, наказом прокурора Дніпропетровської області від 09.03.2021 № 268 к, позивача звільнено з органів прокуратури у зв`язку з поданням заяви про звільнення з посади за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (п. 7 ч. 1 ст. 51 ЗУ «Про поркуратуру».
          Таким чином, позивач у спірний період з 27.03.2020 по 15.03.2021 не мав статусу прокурора, ані обласної, ані окружної прокуратури, тому на нього не поширювалося положення норм частини 3 статті 81 Закону України “Про прокуратуру” щодо розмірів посадових окладів прокурора окружної чи обласної прокуратури.
Пунктами 10, 11, 12  р. ІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України  “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури” 19.09.2019 № 113-IX, в редакції, яка діяла станом на спірний період 2020 року,  яким запроваджено реформування системи органів прокуратури, передбачено, що прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.
Атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур.
12. Предметом атестації є оцінка:
1) професійної компетентності прокурора;
2) професійної етики та доброчесності прокурора.
Таким чином, у контексті п. 3,  10, 11, 12 р. ІІ “Прикінцевих та перехідних положень” Закону України № 113 слід вважати, що статус прокурора, який призначений на посаду після проходження атестації, є відмінним від статуса прокурора,  який був  до набрання чинності цим Законом, та який підлягає збереженню до проходження звільнення або призначення на посаду після проходження атестації.
Відтак, дії відповідача щодо нарахування позивачеві посадового окладу у період з 27.03.2020 по 15.03.2021 на підставі приписів постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 “Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури”, відповідали приписам чинного на той час законодавства.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача про здійснення нарахування та виплати йому заробітної плати за спірний період у розмірі, визначеному ст. 81 ЗУ «Про прокуратуру» виходячи з 15 розмірів прожиткового мінімуму із застосування коефіцієнту 1.3 (як керівнику окружної прокуратури) є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
          Вищенаведене залишилось поза увагою суду першої інстанції внаслідок суд дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
          У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції із прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.  
          Керуючись ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури  - задовольнити.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року в адміністративній справі №10/6723/21 – скасувати та прийняти нову постанову.
          В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 – відмовити.
          Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.
                    Постанова в повному обсязі складена 18.01.2022 року.

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай