Ухвала
Іменем України
20 січня 2022 року
м. Київ
справа № 463/6324/19
провадження № 51- 6236 ск 20 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої                           ОСОБА_1 ,
суддів                                     ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року,
встановив:
Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 1 березня 2021 року на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК повернута касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від  05  жовтня 2020 року, оскільки ним не було усунуто недоліки скарги в установлений строк, яку залишено без руху ухвалою Верховного Суду від 29 грудня 2020 року.
11 січня 2022 року до Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 та доповнення до скарги, у яких він порушує питання про перегляд зазначених судових рішень в касаційному порядку з підстави допущення процесуальних порушень на досудовому слідстві та під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, посилається на незаконність і необґрунтованість судових рішень в частині призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років та у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення, неналежним наданням захисником правової допомоги у провадженні.  Просить призначити йому іншого захисника та скаргу розглянути з його участю. 18 січня 2022 року до Суду надійшли доповнення до касаційної скарги та клопотання, в яких засуджений ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, посилається на порушення його права на захист в кримінальному провадженні.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про те, що скаргу засудженого ОСОБА_4  слід повернути з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК, касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
П. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України передбачено право на подання разом  із скаргою заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням підстав для його  поновлення.
Згідно з положеннями п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. 
Відповідно до положень ч.1 ст. 116 КПК, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені КПК строки, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на поштове відділення. 
Як вбачається із наявних в Суді матеріалів провадження за скаргою, засудженим ОСОБА_4 оскаржуються вирок Личаківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року.
Водночас касаційну скаргу на судові рішення  ОСОБА_4 подав до Верховного Суду 06 січня 2022 року (згідно відбитку штемпелю на конверті), у скарзі зазначив дату її підписання 27 грудня 2021 року. Крім того, із наявних у Суді матеріалів за скаргою убачається, що з дня постановлення ухвали апеляційного суду минув досить тривалий час, засудженим вже подавалась касаційна скарга в грудні 2020 року, тобто у строк на касаційне оскарження, яка йому була повернута ухвалою Верховного Суду  від 1 березня 2021 року, у зв`язку з не усуненням в повному обсязі недоліків  касаційної скарги.
Отже, як учасник цьогокримінального провадження засуджений використовуючи своє право на касаційне оскарження судових рішень, первинну касаційну скаргу подав в межах передбаченого законом трьохмісячного строку.
Враховуючи зазначене та положення ч.2 ст. 426, ч.1 ст.116 КПК, на думку Суду, при поданні касаційної скарги від 27 грудня 2021 року засудженим  ОСОБА_5 пропущено встановлений законом строк на касаційне оскарження, який минув 05 січня 2021 року, і в той же час ним  не порушується питання про його поновлення. 
Враховуючи наведене, касаційна скарга засудженого  ОСОБА_6 підлягає поверненню.
Прохання засудженого ОСОБА_4 про розгляд скарги з його участю та про призначення йому іншого захисника, не можуть бути вирішені на цьому етапі касаційного провадження, оскільки такі питання вирішуються судом касаційної інстанції лише у разі прийняття рішення про відкриття касаційного провадження за скаргою та під час призначення кримінального провадження до касаційного розгляду. У цьому провадженні Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги через пропуск строку касаційного оскарження. 
Враховуючи положення ч.7 ст.115 КПК та керуючись  п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року повернути. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                             ОСОБА_3