П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/15224/20	

Головуючий І інстанції Танцюра К.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Осіпова Ю.В.,
суддів - Косцової І.П., Скрипченка В.О.,     
за участю секретаря - Голобородько Д.В., представника позивача (апелянта) – Яловенко К.Б., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕТЕХНО» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року (м.Одеса, дата складання повного тексту рішення - 13.08.2021р.) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕТЕХНО» до Державної податкової служби України, Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Цетрейдінг» про визнання протиправним та скасування рішення, - 
В С Т А Н О В И В:
29.12.2020р. ТОВ «ЦЕТЕХНО» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ ДПС в Одеській області та ДПС України, в якому, з урахуванням уточнень, просило суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Офісу великих платників податків ДПС від 26.05.2020р. №1582237/42033850 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ «Цетрейдінг» (контрагента-постачальника) від 30.04.2020р. №332 в Єдиному реєстрі податкових накладних; 
- зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну ТОВ «Цетрейдінг» від 30.04.2020р. №332 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного отримання.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прийняте ГУ ДПС в Одеській області рішення від 26.05.2020р. №1582237/42033850 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ «Цетрейдінг» від 30.04.2020р. №332 в Єдиному реєстрі податкових накладних є протиправним, оскільки даним Товариством надані і письмові пояснення, і копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній товарів з кодом УКТЗЕД 8536, а надані документи складені (оформлені) без порушення законодавства. Як зазначив позивач, ТОВ «Цетрейдінг» надано достатній обсяг документів, який дозволяє зробити висновок щодо відсутності ризику порушення норм податкового законодавства, а господарська операція із постачання товарів, здійснена ТОВ «Цетрейдінг» в межах його господарської діяльності, є фактичною, реальною та підтверджується первинними документами, оформленими без порушення чинного законодавства. Враховуючи вищевикладене та посилаючись на те, що спірна господарська операція відповідає вимогам ПК України, податкова накладна складена із дотриманням вимог податкового законодавства, відсутні правові підстави для прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ «Цетрейдінг» №332 від 30.04.2020р., позивач просить суд задовольнити позов.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від   29.01.2021р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено - ТОВ «Цетрейдінг» (контрагент-постачальник).
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.03.2021р. до участі у справі у якості 2-го відповідача залучено - Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
Ухвалою суду першої інстанції від 19.05.2021р., яка занесена до протоколу судового засідання, замінено первісного відповідача - ГУ ДПС в Одеській області - на Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
Представник Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надав до суду 1-ї інстанції письмові відзив, у якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні.
06.05.2021р. ТОВ «ЦЕТЕХНО» було подано відповідь на відзив, у якій вказано, що 3-ю особою - ТОВ «Цетрейдінг» (т.б. контрагентом-постачальником) на підтвердження фактичного здійснення спірної господарської операції були подані усі необхідні первинні документи та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній від 30.04.2020р. №332, та жодних зауважень стосовно складання та (або) оформлення їх із порушенням законодавства, ні оскаржуване рішення, ні відзив не містять. 
04.03.2021р. до суду 1-ї інстанції від представника 3-ї особи - ТОВ «Цетрейдінг» надішли письмові пояснення, в яких останній позов не підтримав та вказав, що підприємство позивача, на його думку, не є належною стороною у спірних публічно-правових відносинах, що виникли між платником податку - ТОВ «Цетрейдінг» та відповідачами, а тому заявлені позовні вимоги не є способом захисту та не підлягають розгляду в суді жодної юрисдикції. 
09.07.2021р. представником позивача подано заперечення на пояснення 3-ї особи, у яких ТОВ «ЦЕТЕХНО» зазначило про те, що податкове законодавство надає платнику податків право на зменшення своїх податкових зобов`язань на суму податкового кредиту відповідного періоду. Проте, право платника податків на податковий кредит можливо реалізувати виключно за умови реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, при цьому відсутність факту реєстрації цієї податкової накладної в Реєстрі фактично позбавляє такого платника податків права віднести до складу податкового кредиту суми сплаченого на користь постачальника товарів (робіт, послуг) податку на додану вартість, та відповідно позбавляє такого платника податків права зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду на суму відповідного податкового кредиту.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду 03 серпня 2021 року (ухваленим у відкритому судовому засіданні) у задоволенні адміністративного позову ТОВ «ЦЕТЕХНО» - відмовлено в повному обсязі.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач 22.09.2021р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення було грубо порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.08.2021р. та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.
01.10.2021р. матеріали даної справи, разом із апеляційною скаргою позивача, надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ЦЕТЕХНО» та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.
04.11.2021р. до суду апеляційної інстанції надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач заперечував проти її задоволення, посилаючись на безпідставність викладених в ній доводів та просив оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.
З метою належного з`ясування всіх обставин у даній справі, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021р. апеляційну скаргу позивача було призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 01.12.2021р.
01.12.2021р. ТОВ «Цетрейдінг» було подано до суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа не підтримала апеляційну скаргу та просила залишити її без задоволення.
В судових засіданнях суду апеляційної інстанції (01.12.2021р. і 22.12.2021р.) представник позивача (апелянта) мотивовано підтримала апеляційну скаргу та категорично наполягала на її задоволенні, скасуванні рішення суду 1-ї інстанції та задоволенні позову.
Представники відповідачів та 3-ї особи в судові засідання суду 2-ї інстанції двічі (01.12.2021р. і 22.12.2021р.) з невідомих причин не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були своєчасно та належним чином повідомлені.
Згідно з ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у    ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши суддю-доповідача, виступ представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про наявність належних підстав для її задоволення.
Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.
Позивач - ТОВ «ЦЕТЕХНО» (код ЄДРПОУ 3058939) зареєстрований платником податків 13.06.2019р.
Основною діяльністю підприємства позивача є: (Код КВЕД 47.42) - роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткованням у спеціалізованих магазинах (основний); (код КВЕД 30.91) - виробництво мотоциклів; (код КВЕД 46.18) - діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами; (код КВЕД 46.19) - діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; (код КВЕД 46.43) - оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення; (код КВЕД 30.92) - виробництво велосипедів, дитячих та інвалідних колясок; (код КВЕД 78.20) - діяльність агентств тимчасового працевлаштування; (код КВЕД 78.30) - інша діяльність із забезпечення трудовими ресурсами; (код КВЕД 95.12) - ремонт обладнання зв`язку; (код КВЕД 95.21) - ремонт електронної апаратури побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення; (код КВЕД 95.11) - ремонт комп`ютерів і периферійного устатковання; (код КВЕД 47.19) - інша види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; (код КВЕД 47.43) - роздрібна торгівля в спеціалізованих магазинах електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення; (код КВЕД 47.63) - роздрібна торгівля аудіо- та відеозаписами в спеціалізованих магазинах; (код КВЕД 47.78) роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; (код КВЕД 47.54) роздрібна торгівля побутовими електротоварами в спеціалізованих магазинах; (код КВЕД 66.22) діяльність страхових агентів і брокерів; (код КВЕД 73.12) посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації; (код КВЕД 73.11) рекламні агентства;(код КВЕД 32.40) виробництво ігор та іграшок; (код КВЕД 52.10) складське господарство; (код КВЕД 52.29) інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; (код КВЕД 53.20) інша поштова та кур`єрська діяльність.
31.07.2019р. між ТОВ «Цетрейдінг» (постачальник) та ТОВ «ЦЕТЕХНО» (покупець) було укладено договір поставки товарів №3107, згідно з п.1.1. якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, «постачальник» зобов`язується передати у власність «покупця», а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується прийняти й оплатити товар у відповідності до умов даного договору.
30.04.2020р. ТОВ «Цетрейдінг» (постачальник) склало податкову накладну №332 та направило її на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних. 
Однак, ТОВ «Цетрейдінг» отримало від контролюючого органу квитанцію «про прийняття документів (ПН) та зупинення реєстрації». 
Так, підставою зупинення реєстрації ПН визначено, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 8536, відсутні в таблиці даних платника ПДВ, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або ж перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій». Одночасно ТОВу «Цетрейдінг»  було запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН.
Далі, ТОВ «Цетрейдінг», на виконання вимог п.п.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України, подало до контролюючого органу Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких було зупинено від 19.05.2020р. №1 щодо податкової накладної від 30.04.2020р. №332, у яких зазначило про те, що з причин технічних збоїв у 4-х рядках спірної п/накладної відобразився «не вірний» код УКТЗЕД, що, в свою чергу, буде усунуто (і на цей час усунуто) після розблокування податкової накладної та відправлено розрахунок коригування з кодом причини 104 (саме зміна коду УКТЗЕД) товарів «Фен» та «щітка для волосся» (8516310090) (постачальник Хелс Менеджер), рюкзак « 6EU57АА» (4202921900) та рюкзак «Backpack» (4202929800) (постачальник-МТІ).
Крім того, разом із вказаним «Повідомленням» до контролюючого органу було направлено: договір поставки товарів №3107 від 31.07.2019р., укладений між ТОВ «Цетрейдінг» та ТОВ «ЦЕТЕХНО»; договір поставки від 01.11.2018р. №ХМ/ЦТ/01/11/18, укладений між ТОВ «Хелс Менелжер» та ТОВ «Цетрейдінг», платіжні доручення від 04.03.2020р. №1907, від 06.03.2020р. №1989, від 30.03.3030р. №171, видаткові накладні від 06.03.2020р. №611, від 06.02.2020р. №326; договір поставки від 06.11.2019р. №06/11-01/775/19, укладений між ТОВ «МТІ» та ТОВ «Цетрейдінг», разом із видатковими накладними від 29.11.2019р. №38055909, від 29.11.2019р. №38061457, платіжним дорученням від 28.12.2019р. №1121. Також, були надані і договір суборенди від 01.04.2018р., акт прийомі-передачі приміщення від 05.04.2018р., додаткова угода від 01.04.2019р. №1, акт прийому-передачі приміщення, додаткова угода №2 до договору суборенди від 30.06.2021р., акт прийому-передачі приміщення, договір суборенди нежитлового приміщення від 01.03.2019р. з актом прийому-передачі.
Однак, не зважаючи на подані документи, 26.05.2020р. Комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняла рішення №1582237/42033850 (в якому фігурують обидві сторони угоди) про відмову в реєстрації податкової накладної від 30.04.2020р. №332 з підстав ненадання платником податків копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.
ТОВ «Цетрейдінг» оскаржило зазначене вище рішення в адміністративному порядку, а після отримання рішення від 17.06.2020р. про відмову у задоволення скарги, своїм правом на оскарження вказаного рішення контролюючого органу в судовому порядку не скористалося. 
Не погоджуючись із такими діями та рішенням податкового органу, позивач (як контрагент-покупець), вважаючи порушеними свої права на віднесення до складу свого податкового кредиту сплачену в ціні придбаних товарів суму ПДВ та зменшення своїх податкових зобов`язань, звернувся до окружного суду із даним позовом.
Вирішуючи справу по суті та повністю відмовляючи у задоволенні позову, суд 1-ї інстанції виходив з правомірності дій та рішень відповідачів, а також з того, що на підтвердження реальності спірної господарської операції, укладеної між ТОВ «Цетрейдінг» та ТОВ «ЦЕТЕХНО», до контролюючого органу нібито не було надано усіх належних первинних документів.
Однак, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали даної справи та наявні в них докази, не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, та вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне.
Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.
Згідно з п.185.1 ст.185 ПК України, операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, у силу положень п.187.1 ст.187 ПК України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п.188.1 ст.188 ПК України).
Як передбачено абз.1 п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законом, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
За змістом п.201.10 ст.201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Реєстрі платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017р. в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п.201.1 цієї статті та/або п.192.1 ст.192 цього ж Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п.201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Зокрема, квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
З системного аналізу вказаних норм податкового законодавства вбачається, що спірна податкова накладна від 30.04.2020р. №332, складена ТОВ «Цетрейдінг» (постачальником) та направлена податковому органу на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, у разі здійснення її реєстрації, одночасно є підставою для формування ТОВ «ЦЕТЕХНО» (покупець) податкового кредиту з податку на додану вартість, а тому, відповідно, суд 1-ї інстанції дійшов вірного висновку про те, що вказані правовідносини прямо зачіпають права та законні інтереси позивача - ТОВ «ЦЕТЕХНО».
Так, механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений «Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (затв. Постановою КМУ від 29.12.2010р. №1246, у редакції Постанови КМУ від 26.04.2017р. №341).
Відповідно до положень п.12 цього Порядку, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.
Далі, як передбачено п.п.13,15 цього ж Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених п.12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених п.12 цього Порядку (крім абз.10), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.
Як визначено приписами п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Як загально відомо, на виконання вищезгаданої норми, Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 11.12.2019р. №1165 (набрала чинності 01.02.2020р.), якою затверджено «Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».
Так, п.4 вказаного Порядку №1165 закріплено, що у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у п.3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/ розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (п.5 Порядку №1165).
Відповідно до п.6 цього ж Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/ розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
За правилами п.7 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/ розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/ розрахунку коригування зупиняється.
Відповідно до п.п.10,11 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних    для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Так, як встановлено судовою колегією з матеріалів справи, підставою для зупинення реєстрації податкової накладної ТОВ «Цетрейдінг» від 30.04.2020р. №332 послугувало те, що ця податкова накладна відповідає вимогам п.1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій».
Надаючи оцінку судовому рішенню першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що на момент формування квитанції, якою фактично зупинено реєстрацію податкової накладної ТОВ «Цетрейдінг» від 30.04.2020р. №332, «Критерії ризиковості здійснення операцій» були визначені Додатком 3 до Порядку №1165.
Як видно зі змісту даної норми, пункт 1 Додатку 3 до Порядку №1165 відносить до ознак ризиковості здійснення операцій наступне: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, у таблиці даних платника податку на додану вартість як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/ послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ж ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01.01.2017р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/ розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50%) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Таким чином, системний аналіз наведених норм свідчить про те, що, на контролюючий орган покладений обов`язок не лише зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної критерію (критеріїв) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної в Реєстрі, а й розрахованого показника за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.
Однак, відсутність у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної від 30.04.2020р. №332 зазначення конкретного критерію ризиковості здійснення операцій, про які йдеться у п.1 Додатку 3, із розрахованим показником за відповідним критерієм, якому відповідає платник податку - ТОВ «Цетрейдінг», свідчить про необґрунтованість віднесення господарських операцій (одній із сторін яких є позивач - ТОВ «ЦЕТЕХНО») до п.1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій».
Зокрема, податковим органом не наведено жодного конкретного обґрунтування того, що обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, який визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України відповідного товару (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ж ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01.01.2017р. в отриманих податкових накладних/ розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару, зазначеного в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50%) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС, що свідчить про необґрунтованість такої квитанції.
Отже, за вказаних обставин, спірна квитанція (рішення) про зупинення реєстрації податкової накладної ТОВ «Цетрейдінг» від 30.04.2020р. №332 не в повній мірі відповідає вимогам, що встановлені до неї п.11 Порядку №1165 в частині необхідності зазначення критерію ризиковості здійснення операцій, на підставі якого зупинено реєстрацію податкової накладної в Реєстрі, із розрахованим показником за відповідним критерієм.
Одночасно судова колегія наголошує на тому, що контролюючим органом було запропоновано платнику податків надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішень про реєстрацію податкової накладної. Дана вимога, як свідчать матеріали справи, на думку суду, була повністю виконана платником податків (постачальником). Проте, відповідачем, в даному випадку, мало місце порушення вимог п.11 Порядку №1165, адже у сформованій квитанції не було чітко зазначено, які ж саме копії документів необхідно (пропонується) надати платнику податків та чого мають стосуватися відповідні пояснення, які були б достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Дані обставини, у свою чергу, фактично не заперечувались відповідачами в суді 1-ї інстанції та жодним чином не спростовувалися.
Загальне ж посилання податкового органу на правомірність зупинення реєстрації податкової накладної на підставі «Критеріїв ризиковості здійснення операцій», є протиправним та недостатнім і фактично призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не будь-яких на власний розсуд.
Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019р. №520 затверджено «Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».
Як передбачено п.2 Порядку №520, прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.
У відповідності до п.п.3,4 Порядку №520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до п.4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому ст.42 Кодексу.
Згідно з п.5 Порядку №520, перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси,   акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи стосовно підтвердження відповідності продукції, наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Вжите у зазначеній вище нормі словосполучення «може включати» переконує, що у кожному окремому випадку перелік таких документів є індивідуальним та, як наслідок, також свідчить про невідповідність сформованої податковим органом квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної вимогам Порядку №1165.
Письмові пояснення та копії документів, зазначені у п.5 Порядку №520, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у п.5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами», затвердженого в установленому порядку (п.п.6,7 Порядку №520).
Згідно з п.п.9,10,11 Порядку №520, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до п.4 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.
Комісія регіонального рівня приймає рішення, зокрема, про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/ оформлених із порушенням законодавства.
При цьому, варто звернути увагу на те, що форма рішення відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбачена у додатку до Порядку №520, чітко встановлює, що документи, які не надано необхідно підкреслити. Відтак, контролюючий орган повинен визначити конкретно ті документи, яких не було надано платником податків.
Так, зі змісту оскаржуваного рішення контролюючого органу, яким було відмовлено у реєстрації податкової накладної від 30.04.2020р. №332 встановлено, що підставою для його прийняття стало нібито ненадання ТОВ «Цетрейдінг» (постачальником) копій первинних документів стосовно постачання/придбання товарів/послуг, зберігання та транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.
Проте, як квитанція про зупинення реєстрації спірної податкової накладної, так і оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Реєстрі, фактично не містять в собі будь-якої конкретизації або мотивації підстав та причин віднесення відображених позивачем операцій до п.1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій».
Так, зокрема, квитанція про зупинення реєстрації податкових накладних не містить вичерпного переліку документів, які необхідно подати платнику податків, а оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних лише містить загальне посилання на те, що причиною їх прийняття є «ненадання первинних документів», без зазначення конкретного переліку таких документів.
В свою чергу, наявними в матеріалах справи доказами чітко підтверджено, що платником податків на розгляд відповідачу були надані усі необхідні первинні документи, які стосуються як спірної господарської операції постачання, так і г/операцій з придбання цих товарів, які, в свою чергу, не мають дефекту форми, змісту, походження, та які, в силу положень ПК України, підтверджують факт реального здійснення фінансово-господарських відносин між ТОВ «Цетрейдінг» та підприємством позивача.
Крім того, як вбачається з матеріалів даної справи, підставою для складання спірної податкової накладної від 30.04.2020р. №332 стало постачання (відвантаження) ТОВ «Цетрейдінг» товарів на адресу покупця (позивача) - ТОВ «ЦЕТЕХНО» відповідно до умов договору поставки товарів від 31.07.2019р. №3107, що, в свою чергу, також підтверджується наявними у справі видатковою накладною від 30.04.2020р. №343 (складеною на виконання умов вказаного договору), а також банківськими платіжними дорученнями від 20.05.2020р. №2526, №2527, №2528, від 26.05.2020р. №9490, №9493 та від 29.05.2020р. №9637 про сплату позивачем поставлених продавцем товарів, що, у свою чергу, помилково не було враховано ні податковим органом, ні судом 1-ї інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення.
При цьому, також необхідно звернути увагу й на той факт, що вказаний вище договір поставки від 31.07.2019р. №3107, укладений між ТОВ «Цетрейдінг» та ТОВ «ЦЕТЕХНО» (які у встановленому порядку не віднесені до «ризикових платників податків), до цього часу недійсним або фіктивним в судовому порядку не визнаний. Доказів зворотного, відповідачами та 3-ю особою не надано. 
Отже, з огляду на викладені обставини, колегія суддів не погоджується з висновком суду 1-ї інстанції про наявність підстав для відмови в реєстрації податкової накладної від 30.04.2020р. №332, позаяк:
- по-перше, контролюючий орган не сформував конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, не вказав яких саме документів не надано та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної;
- по-друге, контролюючий орган жодним чином не вказав на те, чому саме надані позивачем пояснення та первинні документи не враховані ним при прийнятті оскаржуваного рішення, а лише визначив загальні підстави прийняття такого рішення;
- по-третє, відмова контролюючого органу в реєстрації податкової накладної фактично не була пов`язана з необхідністю підтвердження первинними документами розрахунків позивача та його контрагента, адже зупинення реєстрації податкової накладної та вимога контролюючого органу щодо надання первинних документів стосувалися, зокрема, обсягу товарних запасів у позивача.
Таким чином, як наслідок, спірне рішення відповідача від 26.05.2020р. №1582237/42033850 не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості, що породжує його неоднозначне трактування, яке перешкоджає платнику податків своєчасно і повністю скористатися усіма правами, передбаченими податковим законодавством, в т.ч. правом на реєстрацію податкових накладних та отримання податкового кредиту.
При цьому, колегія суддів зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом лише загальних посилань на підпункт критеріїв оцінки призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми та обґрунтованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.
До того ж, одночасно необхідно звернути увагу й нате, що аналогічна правова позиція з цих спірних питань вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.05.2019р. у справі №0940/1240/18, від 10.04.2020р. у справі №819/330/18 та від 18.06.2020р. у справі №824/245/19-а та згідно з ч.5 ст.242 КАС України, підлягає врахуванню і застосуванню судом при розгляді цієї справи.
Аналізуючи наведене правове регулювання у контексті встановлених обставин справи, а також через призму згаданих правових висновків Верховного Суду, колегія суддів доходить висновку, що відповідач, ухваливши спірне рішення від 26.05.2020р. №1582237/42033850, діяв неправомірно та необгрунтовано, а тому, відповідно, спірне рішення контролюючого органу є  протиправним та підлягає скасуванню.
Інших об`єктивних доводів на спростування цих висновків суду 2-ї інстанції представниками відповідачів та 3-ї особи не наведено. 
Також, слід зазначити й про те, що за правилами ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, що, у свою чергу, не було відповідним чином реалізовано відповідачем при розгляді справи в суді 2-ї інстанції.
Що ж стосується інших позовних вимог в частині зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну від 30.04.2020р. №332, то судова колегія зазначає наступне.
Так, згідно з п.201.1,201.10 ст.201 ПК України, реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.
Разом із тим, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, оскільки у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних є іншим.
Відповідно до п.п.19,20 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених п.12 цього Порядку (крім абз.10), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Таким чином, реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України. 
Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджено матеріалами справи, надані до відповідачів та до суду пакет документів цілком достатній для реєстрації податкової накладної ТОВ «Цетрейдінг» від 30.04.2020р. №332 в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому, належних обставин, які б взагалі унеможливлювали реєстрацію цієї податкової накладної від 30.04.2020р. №332 в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідачем не наведено.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити ці позовні вимоги та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну ТОВ «Цетрейдінг» (третьої особи) від 30.04.2020р. №332 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного отримання.
Що ж стосується наведеної відповідачем аргументації щодо пропуску позивачем строку на звернення із позовом до суду, то судова колегія з цього приводу зазначає наступне.
Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.
Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.
Загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів регулюються КАС України.
За приписами ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Так, відповідно до ч.4 ст.122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або ж законодавством визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. 
Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Також, варто враховувати, що ч.1 ст.122 КАС України передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.
Згідно з висновками Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 11.10.2019р. у справі №640/20468/18, спеціальні строки для звернення до суду з позовом про скасування рішень контролюючих органів, що не пов`язані з нарахуванням грошових зобов`язань, зокрема, рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Реєстрі та зобов`язання її зареєструвати, після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без задоволення, нормами ПК України не визначені, а тому інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання сааме позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - п.56.18 ст.56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки: 
а) тримісячний строк для звернення до адміністративного суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу; 
б) шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.
Так, як встановлено колегією суддів, скарга на рішення від 26.05.2020р. №1582237/42033850 про відмову у реєстрації податкової накладної ТОВ «Цетрейдінг» від 30.04.2020р. №332 в Єдиному реєстрі податкових накладних була подана до ДПС України саме платником ПДВ - продавцем ТОВ «Цетрейдінг», що підтверджується квитанцією від 10.06.2020р. №2.
У свою чергу, із позовними вимогами про визнання протиправним та скасування рішення від 26.05.2020р. №1582237/42033850 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ «Цетрейдінг» від 30.04.2020р. №332 в Реєстрі, звернулось ТОВ «ЦЕТЕХНО» (покупець).
Зважаючи на те, що саме позивач (ТОВ «ЦЕТЕХНО») не скористався правом досудового порядку вирішення даного спору, колегія суддів, як і суд 1-ї інстанції, не вбачає підстав для залишення позову без розгляду через пропуск строку звернення до суду.  
У силу вимог ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду 1-ї інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Отже, в обсязі встановлених обставин та враховуючи, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також у зв`язку із тим, що деякі висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, діючи виключно в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, у відповідності до п.п.1,3,4 ч.1 ст.317 КАС України, вважає за необхідне скасувати рішення суду 1-ї інстанції та прийняти нове - про задоволення позовних вимог у повному обсязі. 
Одночасно, колегія суддів також вважає за необхідне вирішити питання і стосовно розподілу судових витрат, та з врахуванням приписів ст.ст.132,139 КАС України, доходить висновку, що оскільки апеляційним судом фактично задоволено апеляційну скаргу позивача - ТОВ «ЦЕТЕХНО» та його позов, то відповідно, і судовий збір, сплачений ним за подачу адміністративного позову та апеляційної скарги, також підлягає стягненню з відповідачів на його користь.
Таким чином, враховуючи вказані вище обставини та приписи ст.ст.132,139 КАС України, судова колегія вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача (апелянта) - ТОВ «ЦЕТЕХНО» сплачений ним за подання адміністративного позову та апеляційної скарги судовий збір у загальному розмірі 5255 грн. (2102 грн. + 3153 грн.). 
Керуючись ст.ст.122,139,308,310,315,317,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕТЕХНО» - задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року - скасувати та прийняти нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕТЕХНО» - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Офісу великих платників податків ДПС від 26.05.2020р. №1582237/42033850 про відмову в реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «Цетрейдінг» від 30.04.2020р. №332.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 30.04.2020р. №332  в Єдиному реєстрі податкових накладних, подану на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «Цетрейдінг», датою її фактичного подання на реєстрацію.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕТЕХНО» судові витрати зі сплати судового збору при звернені до суду у сумі 2627,50 грн. (дві тисячі шістсот двадцять сім гривень 50 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕТЕХНО» судові витрати зі сплати судового збору при звернені до суду у сумі 2627,50 грн. (дві тисячі шістсот двадцять сім гривень 50 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено: 24.12.2021р.

Головуючий у справі
суддя-доповідач:                                                                                           Ю.В. Осіпов 

Судді:                                                                                                          І.П. Косцова 

                                                                                                                    В.О. Скрипченко