ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року	Львів	Справа № 140/7253/21 пров. № А/857/20947/21	

  Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Носа С. П.,
суддів –                                                            Судової-Хомюк Н. М., Кухтея Р. В.;

          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року у справі №140/7253/21 (головуючий суддя Андрусенко О. О., м. Луцьк) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                                           ВСТАНОВИВ:

19 липня 2021 року Волинським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про: 1) визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивача з 01.10.2017 і по даний час на підставі частини 3   статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та проведення обчислення пенсії позивача в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року; 2) визнання протиправним рішення відповідача №4121-3466/М-02 від 17.05.2021, яким відмовлено у проведенні перерахунку розміру пенсії позивача на підставі статей   50,   54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.07.2011 по 31.09.2017 без обмеження максимального розміру пенсії; 3) зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачу пенсії з 01.10.2017, як ліквідатору аварії на Чорнобильській АЕС, особі з інвалідністю 2-ої групи, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та провести обчислення пенсії позивача в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з урахуванням відсотку втрати працездатності 80%, за формулою: п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року і кожного наступного відповідного року, помножений на існуючий відповідний відсоток втрати працездатності, без врахування інших положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», без застосування понижуючих коефіцієнтів, інших формул чи розрахунків; 4) зобов`язання відповідача проводити виплату пенсії позивачу без обмеження її граничного (максимального) розміру та провести перерахунок і виплатити позивачу заборгованість по пенсії з дня припинення виконання частини 4 статті   54, статей   50,   67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»   з 01.07.2011 по 31.09.2017 з врахуванням індексу інфляції та раніше виплачених сум; 5) зобов`язання відповідача врахувати, що пенсія позивача не повинна бути меншою 8-ми мінімальних пенсій згідно рішення Другого сенату Конституційного суду України в справі №3-333/2018 від 07.04.2021 (1-р(ІІ)/2021) та виконати пункт 1 та пункт 4 резолютивної частини даного рішення в повному обсязі.  
В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області протиправно відмовлено ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії на підставі частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплаті заборгованості з 01.10.2017 по даний час з подальшим виконанням частини 3 статті 59 вказаного Закону   (без всіляких формул). Відмову пенсійного органу в перерахунку його пенсії позивач вважає протиправною адже з 01.10.2017 редакція частини 3   статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»   змінена   Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та підлягає застосуванню у такій редакції: «особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього   Закону   або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року». З наведеного ОСОБА_1 робить висновок, що має право на пенсію по інвалідності у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року починаючи з 01.10.2017. У   статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»   не зазначається, що виплата пенсії регулюється постановами Кабінету Міністрів України, а тому, на думку позивача, пенсія має виплачуватися згідно прямої дії вказаної статті. Крім того, позивач зазначає, що пенсійний орган   протиправно відмовив йому у здійсненні перерахунку та виплаті заборгованості по пенсії з дня припинення виконання частини 4 статті   54, статей 50, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»   з 01.07.2011 по 31.09.2017 з врахуванням індексу інфляції. ОСОБА_1 вважає, що у нього наявні усі підстави для виплати йому заборгованості по пенсії за період з 01.07.2011 по 31.09.2017 з врахуванням індексу інфляції згідно частини 4 статті   54, статті   50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем – ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги наведено ті самі підстави, що і в обґрунтування позовної заяви.
Відповідачем в суді апеляційної інстанції подано відзив на апеляційну скаргу, в якому висловлено прохання апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів зробила висновок, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Судом першої інстанції встановлено, що у період з 29.05.1986 по 05.07.1986 під час строкової військової служби ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, про що свідчить витяг з наказу командира (начальника штабу) військової частини НОМЕР_1 від 10.07.1986 № 077 та військовий квиток серії НОМЕР_2 (а.с. 17, 18).
Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА №386924 від 14.12.2016 та довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності в процентах серії 12 ААА № 386924 від 14.12.2016, ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності довічно та ступінь втрати працездатності у розмірі 80% довічно, у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконання обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 14, 15).
ОСОБА_1 надано статус особи з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни та статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1), що підтверджується посвідченнями серії Б від 20.12.2016 та серії А від 18.07.2019 відповідно (а.с. 16, 16 зворот).
ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії по інвалідності II групи відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», внаслідок захворювання, яке пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Вказане підтверджується матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 (а.с. 59).
15.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою, в якій просив привести пенсію у відповідність прямої дії частини 3   статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплатити заборгованість з 01.10.2017 по даний час з подальшим виконанням прямої дії частини 3 статті 59 вказаного Закону (без всіляких формул) (а.с. 6).
Листом від 14.05.2021 №4101-3465/М-02/8-0300/21 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило ОСОБА_1 , що обчислення розміру пенсії від заробітної плати, одержаної за період роботи в зоні відчуження у розмірі фактичних збитків, для осіб з інвалідністю, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При цьому вказано, що розмір пенсії позивача обраховано з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за відповідною формулою, передбаченою вказаною вище постановою. Іншого механізму проведення обрахунку пенсії чинним законодавством не передбачено (а.с. 8).
Також 15.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок і виплатити йому заборгованість по пенсії з дня припинення виконання частини 4 статті 54, статей 50, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.07.2011 по 31.09.2017 з врахуванням індексу інфляції (а.с. 7).
Листом від 17.05.2021 №4121-3466/М-02/8-0300/21 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило ОСОБА_1 , що відповідно до підпункту 2 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» мінімальний розмір пенсії для осіб, зокрема, з інвалідністю II групи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, визначено у розмірі 125 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Пунктом 13 вказаної постанови обумовлено розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю,   особам, які належать до категорії І (осіб що постраждали від Чорнобильської катастрофи) з інвалідністю II групи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою. Враховуючи викладене, для проведення перерахунку розміру пенсії позивача на підставі статей   50,   54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»   за період з 01.07.2011 по 31.09.2017 немає підстав (а.с. 9).
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.
Положенням   статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII (далі – Закон - №1788-XII)   встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. 
Статтею 2 цього Закону визначені, зокрема такі види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Аналогічні приписи закріплено і у статтях 9, 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV).
Особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку (стаття 6 Закону № 1788-XII).
Пунктом 13 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV встановлено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»   та цього   Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.
ОСОБА_1 призначена пенсія по інвалідності відповідно до вимог   статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII (далі – Закон № 796-XII).
Статтею 9 Закону № 796-XII визначено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.
Відповідно до статті 10 Закону № 796-XII   учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.
Частиною першою статті 54 Закону № 796-XII   встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
З наведених вище обставин та нормативного регулювання можна дійти висновку, що оскільки ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) та має інвалідність ІІ групи по захворюванню, що пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, то відповідно до   статті 54 Закону № 796-XIІ він має право на пенсію по інвалідності.
Особливості призначення пенсій військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, передбачені у статті 59 Закону № 796-ХІІ.
Зокрема, цією статтею у редакції, чинній до 01 жовтня 2017 року, було передбачено, що пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно із цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.
Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження. 
Згодом вказана норма Закону зазнала змін. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII (далі – Закон №2148-VIII) статтю 59 Закону №796-ХІІ викладено в новій редакції, за якою пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно із цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.
Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього   Закону   або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.
Закон № 2148-VIII   в частині зазначених змін згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями набрав чинності з 01 жовтня 2017 року.
Отже, Закон № 2148-VIII   розширив перелік категорій осіб, які мають право на отримання пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.
Відповідно до частини третьої статті 54 Закону №796-XII   умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами КМУ з відповідних питань.
Постановою КМУ від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі – Порядок №1210).
Постановою КМУ від 15 листопада 2017 року № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Порядок № 1210 доповнено пунктом 91, зі змісту якого випливає, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої   законом   на 1 січня відповідного року, за відповідною формулою. Зазначено також, що у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої   законом   на 1 січня відповідного року.
Рішенням КСУ № 1-р(П)/2019   було визнано таким, що не відповідає   Конституції України   (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої   статті 59 Закону № 796-XII   зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої   законом   на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.
Таким чином, словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини третьої   статті 59 Закону № 796-XII,   за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої   законом   на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, - визнане неконституційним та втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 26 квітня 2019 року.
З огляду на це чинними з 26 квітня 2019 року є положення частини третьої   статті 59 Закону №796-XII, згідно з якими особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Тобто фактично в результаті ухвалення рішення № 1-р(ІІ)/2019 змінено положення частини третьої статті 59 Закону № 796-XII, оскільки розширено раніше встановлений перелік осіб, на яких поширюється порядок обчислення пенсій по інвалідності, визначений цими положеннями Закону.
Відтак можна дійти висновку, що особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби та є інвалідами внаслідок цього, мають право на обчислення пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати згідно з частиною третьою статті 59 Закону № 796-XII з 26 квітня 2019 року.
Постановою КМУ від 26 червня 2019 року № 543 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України»   абзац перший пункту 91   Порядку №1210 викладено у редакції, за якою за бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої   законом   на 1 січня відповідного року, за відповідною формулою. Нова редакція цього пункту передбачала також, що у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої   законом   на 1 січня відповідного року.
Основний розмір пенсії ОСОБА_1 обчислено за формулою, визначеною пунктом 91   Порядку № 1210, з таких складових: 1) Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески; 2) Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії, розрахований шляхом ділення п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати на розмір середньої заробітної плати (доходу) на одну застраховану особу в цілому по Україні; 3) Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках), що визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.
Пенсію по інвалідності у випадку із позивачем пенсійний орган обчислював за формулою, визначеною пунктом 91   Порядку № 1210, яким передбачено застосування для обчислення пенсії трьох складових: середнього показника середньої заробітної плати (доходу), середньомісячного коефіцієнта заробітної плати та розміру відшкодування фактичних збитків. При цьому для обчислення середньомісячного коефіцієнта заробітної плати у розрахунок береться п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня відповідного року та розмір середньої заробітної плати (доходу) на одну застраховану особу в цілому по Україні за рік, що передує відповідному року, тобто за попередній рік.
Наведені вище положення Порядку №1210 не скасовані та є чинними.
За Законом №796-XII   умови, порядок призначення пенсії по інвалідності визначаються актами КМУ (частина третя статті 54), і розмір пенсії може бути обчислений із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
При цьому Закон № 796-XII та Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII (далі – Закон №2262-XII)   не містять положень про те, що пенсія по інвалідності розраховується саме у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, водночас передбачають проведення розрахунку пенсії у порядку, передбаченому КМУ, за формулою, в якій однією зі складових є п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Конституційний Суд України у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою   статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.
У Рішенні № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року КСУ зазначив, що надання Верховною Радою України права КМУ встановлювати у випадках, передбачених законом, порядку та розмірів соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3   статті 116 Конституції України. Отже, КМУ регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. 
Отже, КСУ визнав конституційним регулювання КМУ розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України. Нормативно-правові акти, які видані КМУ в межах своїх повноважень, підлягають обов`язковому застосуванню судами під час вирішення справ про соціальний захист громадян.
Частина третя   статті 59 Закону №796-XII в редакції   Закону № 2148-VIII   не містить чітких, конкретних й однозначних положень, які б вимагали виплачувати пенсію по інвалідності пенсіонерам з числа військовослужбовців, які брали участь в ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, у твердих (абсолютних) розмірах (величинах) без застосування будь-яких формул, передбачених   статтю 54 цього Закону, тобто, простіше кажучи, лише в розмірі одного мінімального розміру мінімальної заробітної плати, встановленого   законом   на 1 січня відповідного року, помноженого на кратне число п`ять.
Отже, колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами пенсійного органу про те, що пенсія позивача розрахована згідно норм чинного законодавства, а тому відсутні підстави для її перерахунку.
Щодо позовних вимог про зобов`язання пенсійний орган провести перерахунок і виплатити ОСОБА_1 заборгованість по пенсії з дня припинення виконання частини четвертої статті 54, статей 50, 67 Закону 796-XII за період з 01.07.2011 по 31.09.2017 з врахуванням індексу інфляції та раніше виплачених сум, слід зазначити наступне.
Відповідно до частини 4 статті 54 Закону 796-XII в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими восьми мінімальних пенсій за віком.
Згідно з   статтею 50 вказаного Закону   особам, віднесеним до категорії 1, зокрема інвалідам ІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до   статті 53 зазначеного Закону   здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.
14.06.2011 Верховною Радою України прийнято Закон України №3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», який набрав чинності 19.06.2011. Пунктом 7 частини І зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.
На виконання вищевказаних вимог, постановою Кабінету Міністрів України № 745 від 06.07.2011 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» були визначені мінімальні розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
У зв`язку з прийняттям зазначеного нормативно-правового акта застосування положень статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону №796-XII, статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», до 23.07.2011 здійснюються у порядку та розмірах, встановлених наведеним Законом, а з 23.07.2011 у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.
Згідно правових висновків Верховного Суду України викладених у постанові від 17.02.2016 (справа № 21-0908/2465/2012) з 01.01.2012 нарахування і виплата пенсії має здійснюватись у розмірі, встановленому   Законом України від 22.12.2011 № 4282-VІ «Про Державний бюджет України на 2012 рік»   та Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим   постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Такий же правовий підхід був закріплений у 2013 році з прийняттям Закону України від 06.12.2012 № 5515-VI «Про Державний бюджет України на 2013 рік», пунктом 4 Перехідних положень якого, зокрема, встановлено, що у 2013 році норми і положення статей 20, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»   застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету ПФУ на 2013 рік.
Законом України від 31.07.2014 № 1622-VII «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» доповнено пунктом 67, яким, зокрема, встановлено, що норми і положення статей 20, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету ПФУ на 2014 рік.
Таким чином, даним Законом Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені статтями   50,   54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Крім того,   підпунктами 9, 13 пункту 4 Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.2014      внесено зміни до   Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до яких текст   статті 50 вказаного Закону   викладено у такій редакції «особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України», а статтю 54 у такій «Пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань».
Таким чином, у спірний період з 01.07.2011 по 31.09.2017 було надано право Кабінету Міністрів України визначати порядок та розміри, в тому числі основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до статей 50, 54 Закону 796-XII.
Згідно Порядку № 1210      (у редакції, яка стосується спірного періоду) встановлено розмір мінімальної пенсії по інвалідності в залежності від групи інвалідності та статусу, а також встановлені розміри додаткової пенсії до прожиткового мінімуму в залежності від групи інвалідності та категорії особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Оскільки розмір основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за статтями 50, 54 Закону 796-XII у спірний період визначався Кабінетом Міністрів України, тому орган пенсійного фонду правомірно здійснював нарахування і виплату позивачу його пенсії за вказаними вище статтями у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(II)/2021 не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки вказане рішення Конституційного Суду України не має ретроспективної дії та не скасовує норму закону, який визнаний неконституційним, з дня його прийняття.
За таких обставин колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно відмовлено у задоволенні позову повністю.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241, 250, 308, 311, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
                                                                      ПОСТАНОВИВ:
            
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року у справі №140/7253/21 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
 	 	Р. В. Кухтей