ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2022 року                                                                                   Справа № 924/837/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Грязнов В.В. ,  суддя Василишин А.Р. 

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Фермерського господарства "Власник" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.11.2021 р. у справі №924/837/21, ухвалене суддею  Заверуха С.В., повний текст рішення складено  29.11.2021  
за позовом Приватного підприємства "Строй-Сервіс-999", с.Сахнівці Старокостянтинівського району Хмельницької області
до Фермерського господарства "Власник", с. Миролюбне Старокостянтинівського району Хмельницької області
про стягнення 155 481,83 грн вартості безпідставно набутого майна,

          Приватне підприємство "Строй-Сервіс-999" звернулося до Господарського суду Хмельницької області з позовною заявою у якій просить стягнути з Фермерського господарства "Власник" 155 481,83 грн вартості безпідставно набутого майна.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачем виконаний капітальний ремонт зернотоку, що належить відповідачеві за адресою: с. Миролюбне Старокостянтинівського району Хмельницької області. Вартість виконаних робіт склала 155481,83 грн. Позивач вважає, що виконані позивачем роботи на суму 155481,83 грн набуті відповідачем без достатніх підстав, тому згідно з ст. 1212 ЦК України відповідач зобов`язаний повернути майно, набуте ним без достатньої правової підстави. Звертається увага, що оскільки повернути майно в натурі не убачається за можливе, згідно з ст. 1213 ЦК України відшкодовується його вартість на момент розгляду справи судом.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 29.11.2021 р. у справі №924/837/21 позов Приватного підприємства "Строй-Сервіс-999" до Фермерського господарства "Власник" про стягнення 155 481, 83 грн вартості безпідставно набутого майна задоволено.
Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Фермерське господарство "Власник" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Хмельницької області від 29 листопада 2021 року у справі №924/837/21 за позовом Приватного підприємства «Строй-Сервіс-999» до Фермерського господарства «Власник» скасувати. Ухвалите нове судове рішення, яким у задоволені позову Приватного підприємства «Строй-Сервіс-999» до Фермерського господарства «Власник» про стягнення 155 481 гривень 83 копійки - відмовити у повному обсязі.
Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №924/837/21 у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л.,  суддя Василишин А.Р.,  суддя Бучинська Г.Б. 

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.01.2022 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства "Власник" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.11.2021 р. у справі №924/837/21 в порядку письмового провадження. Запропоновано Приватному підприємству "Строй-Сервіс-999"  у строк до 01.02.2022 р. надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст.263 ГПК України та докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів позивачу. Роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться без повідомлення учасників справи в строк передбачений ч.1 ст.273 ГПК України.
28.01.2022 р. на адресу апеляційного господарського суду від Приватного підприємства "Строй-Сервіс-999" до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач стверджує, що рішення Господарського суду Хмельницької області є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Розпорядженням керівника апарату від  28.03.2022 р. №01-05/111 призначено заміну  судді-члена  колегії Бучинської Г.Б. у справі №924/837/21, у зв`язку з тим, що суддя Бучинська Г.Б.  з 25.02.2022 р. по 03.04.2022 р. перебуває у відпустці.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів для розгляду справи №924/837/21 у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р.,  суддя Грязнов В.В.
Відповідно до ч.10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За приписами ч.13 ст.8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи ( абзац 2 частина 10 статті 270 ГПК України).
Від учасників справи клопотань про розгляд апеляційної скарги у цій справі в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не надходило.          
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги Фермерського господарства "Власник" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.11.2021 р. у справі №924/837/21 без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши надану юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, Північно - західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення суду першої інстанції.
Судом першої інстанції задоволено позовні вимоги. Зокрема, Господарський суд Хмельницької області дійшов висновку, що Приватним підприємством "Строй-Сервіс-999" в дійсності виконувалися роботи з капітального ремонту (укладення асфальтобетону) на території зернотоку, розташованого в с. Миролюбне Старокостянтинівського району Хмельницької області. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення 155 481,83 грн вартості безпідставно набутого майна є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення  іншого учасника справи.         
Апеляційна скарга Фермерського господарства "Власник" мотивована тим, що не встановлено обставин, які б свідчили, що між позивачем та ФГ «Власник» укладався  Договір капітального ремонту у спрощеній процедурі, тим паче після реєстрації права власності на нерухоме майно за документами, які долучені до господарського позову.
Між сторонами у цій  справі ніколи не було жодної домовленості про укладання будь-яких договорів. ПП «Строй-Сервіс-999» не проводило жодних робіт для ФГ «Власник», останнє в свою чергу не здійснювало ніяких оплат по причині відсутності будь-яких зобов`язань та не приймало жодних робіт від позивача по справі. 
Посилання суду першої інстанції на факти проведення Старокостянтинівським РВ УМВС України в Хмельницькій області досудового розслідування (кримінальне провадження №12014240220000161 від 13.03.2014 року) як підтвердження факту проведення ПП «Строй-Сервіс-999» капітального ремонту зернотоку ФГ «Власник» є необґрунтованим та безпідставними з огляду на наступне. 
Відповідно до Господарського процесуального кодексу України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. 
Згідно Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. 
Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 
Отже, як вбачається з вищевикладеного, посилання позивача на факти проведення досудового розслідування органами міліції не підтверджують виникнення правовідносин зобов`язального характеру між сторонами у справі. Постанова про закриття кримінального провадження від 29 листопада 2014 року підтверджує, що з боку відповідача не вчинялись ніякі шахрайські дії. З цього слідує, що ніяким чужим майном ФГ «Власник» незаконно не заволоділо. Окрім цього, у вказаній постанові чітко вказано що між ПП «Строй-Серві-999» та ФГ «Власник» не укладалось жодних Договорів. 
Твердження позивача про те, що ним було здійснено фактичні дії щодо виконання договору підряду, а тому є підстави стягнення з ФГ «Власник» 155 481 гривня 83 копійки як набутих відповідачем по справі без достатньої правової підстави (в порядку ст.1212 Цивільного кодексу України) є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам Закону. 
Позивачем по справі не надано жодного доказу, які б свідчили про виконання ним будь-яких робіт згідно усної домовленості між сторонами по справі, оскільки такої не було.
Мотивуючи заперечення на апеляційну скаргу позивач акцентує увагу на тому, що  ФГ «Власник» у відповідності до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 266002965 від 15.07.2021р., є власником будівлі картоплесховища площею 417.5 кв.м, що знаходиться за адресою: Хмельницька область. Старокостянтинівський район, с. Миролюбне, вул. Дружби, 2/1, (право власності зареєстровано 10.05.2018р.) та будівлі складу з господарськими будівлями та спорудами, складовими частинами якої є: будівля зерноскладу № 2 площею 1094.3 кв.м, будівля зерноскладу № 2 площею 1142,9 кв.м, ангар площею 920 кв.м, будівля конюшні № 2 площею 473,2 кв.м, підвал, піднавіс, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Старокостянтинівський район, с. Миролюбне, вул. Дружби. 2 (право власності зареєстровано 10.05.2018р.), де проводились роботи по укладанню асфальтобетонної суміші позивачем.
Рішенням виконавчого комітету Миролюбненської сільської ради № 4 від 23.12.2014р. присвоєно поштову адресу об`єктам нерухомості, що належать фермерському господарству "Власник", які розташовані на території Миролюбненської сільської ради, а саме: складське приміщення з господарськими будівлями та спорудами: вул. Дружби, 2, с. Миролюбне Старокостянтинівського району Хмельницької області; приміщення для зберігання фруктів (сховище): вул. Дружби, 2/1, с. Миролюбне Старокостянтинівського району Хмельницької області. (тобто дані приміщення ним використовувались під час виникнення спірних правовідносин). Даний факт підтверджує, що саме відповідач користувався даним майном на момент виникнення спірних відносин.
Відповідач визнав той факт, що він отримав дане майно у відповідності до актів приймання передачі і за нього не оплачував коштів. Також відповідач визнав той факт, що а ні він, а ні власники майнових паїв не відшкодували вартості незаконно набутого майна а саме робіт по укладанню асфальтобетонної суміші. 
Отже на підставі вищенаведеного, та зважаючи на той факт, що ФГ «Фласник» набуло права власності на неправомірно набуте майно, та в добровільному порядку не відшкодував вартості безпідставно набутого майна, рішення Господарського суду Хмельницької області є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

3.Обставини справи, встановлені апеляційним судом.
В матеріалах справи наявний примірник договору без номера та дати щодо капітального ремонту зернотоку на замовлення ФГ "Власник" с. Миролюбне Старокостнятинівського  району силами підрядника - ПП "Строй-Сервіс-999" з підписом лише директора ПП "Строй-Сервіс-999" Хачатряна А.Г., а також примірник договірної ціни на капітальний ремонт зернотоку ФГ "Власник" у 2013р. та примірник акту приймання-передачі виконаних будівельних робіт за жовтень 2013р. на суму 155481,83 грн, які містять підпис також лише директора ПП "Строй-Сервіс-999" Хачатряна А.Г. і не підписані замовником (відповідачем).
Приватним підприємством "Строй-Сервіс-999" надіслано відповідачу претензію від 06.01.2014р. про погашення заборгованості за договором підряду у розмірі 155481,83 грн, яка залишена останнім без задоволення.
У постанові Старокостянтинівського РВ УМВС про закриття кримінальної справи від 29.11.2014р. досудовим розслідуванням зазначено, що в жовтні місяці 2013 року ПП "Строй-Сервіс-999" за усною домовленістю з ОСОБА_1 , виконано капітальний ремонт зернотоку ФГ "Власник", що за адресою: Старокостянтинівський район, с. Миролюбне, а саме укладення асфальту. Вартість виконаних робіт згідно з актом виконаних робіт № 1 склала 155481,83 грн, які ОСОБА_1 відмовляється виплачувати, отримавши послуги ПП "Строй-Сервіс-999". Також зазначено, що договір підготовлений директором ПП "Строй-Сервіс-999", а головою ФГ "Власник" Косюком В.Є. не підписано. Зазначено, що під час проведення огляду зернотоку, що використовується ФГ "Власник", було виявлено, що покриття його складається із двох частин, а саме бетону та асфальту. Оскільки правовідносини носять цивільно-правовий характер та сторонами не додержано передбаченої законодавством форми укладеного правочину, кримінальне провадження закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення.
Крім того, позивачем, як докази виконаних робіт, до матеріалів справ долучено копії: подорожніх листів ПП "Строй-сервіс-999" від 10.10.2013р. та від 11.10.2013р. на вантажні автомобілі: автонавантажувач 86Е НОМЕР_5, Газ 3307 НОМЕР_6 , КАМАЗ 5511 НОМЕР_2 , КАМАЗ 5511 НОМЕР_3 , МАЗ 2146, Каток НОМЕР_4 , якими здійснювались перевезення асфальту з асфальтобетонного заводу м. Старокостянтинів до с. Миролюбне, а також реєстри подорожніх листів від 10.10.2013р. та від 11.10.2013р., та товарно-транспортні накладні ПП "Строй-сервіс-999" від 11.10.2013р. та від 10.10.2013р. на перевезення асфальтобетону з АДЗ м. Старокостянтинів до с. Миролюбне, зернотік ФГ "Власник".
Приватним підприємством "Строй-Сервіс-999" також додано до матеріалів справи: подорожні листи від 09.10.2013р. на вантажні автомобілі - Каток 18350, автогрейдер Д-598, КАМАЗ 5511 НОМЕР_3 , КАМАЗ 5511 НОМЕР_2 , місце призначення - АБЗ Старокостянтинівський район (асфальтобетонний завод), реєстр подорожних листів від 09.10.2013р., товарно-транспортні накладні ПП "Строй-сервіс-999" від 09.10.2013р. на перевезення щебню автомобілями КАМАЗ НОМЕР_2 та КАМАЗ НОМЕР_3 за маршрутом: АБЗ м. Старокостянтинів - с. Миролюбне, зернотік ФГ "Власник", відомість від 09.10.2013р. про вивезення щебню за жовтень 2013р. по капітальному ремонту зернотоку ФГ "Власник" та транспортна схема постачання матеріалів та робіт зернотоку ФГ "Власник" за 2013р., згідно якої позивачем здійснено навантаження та розвантаження щебню, бітуму та асфальтобетону у пунктах призначення - АБЗ ПП "Строй-сервіс-999" м. Старокостянтинів - с. Миролюбне. Наявні також копії журналів укатки матеріалів ПП "Строй-сервіс-999" за 09.10.2013-11.10.2013рр., у яких зазначено про укатку основи з щебню 10.09.2013р. та площею 900 кв.м, покриття з асфальтобетону площею 440 кв.м 10.10.2013р. та укатку покриття з асфальтобетону площею 460 кв.м 11.10.2013р. на зернотоку ФГ "Власник", а також копію загального журналу виконання робіт за 09.10.2013-11.10.2013рр. із зазначенням переліку автотранспортних засобів та робіт на зернотоку ФГ "Власник".
Крім того, позивачем надані видаткові накладні Старокостянтинівського спеціалізованого кар`єру від 03.09.2013р. № РН-0001142 на суму 9229,12 грн, від 01.10.2013р. № РН-0001309 на суму 17343,40 грн на відпуск щебеню.
Згідно Атестату виробництва від 25.01.2002р. № 044 , виданого ДП "Дорцентр" Органу з добровільної сертифікації дорожнобудівельних матеріалів, конструктивних елементів автомобільних доріг та штучних споруд "Укрдор`якість", останній засвідчує, що стан виробництва асфальтобетонних сумішей на АБЗ ДС-158 виготовляється відповідно до ТР-218-03449261-070:2010 "Типовий технологічний регламент на приготування асфальтобетонних сумішей".
Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 615/616/15-26 від 21.07.2015р. контрольна вартість матеріалів (асфальтобетонної суміші, виготовленої позивачем згідно Атестату виробництва від 25.01.2012р., та щебня), використаних ПП "Строй-Сервіс-999" при проведенні капітального ремонту (укладення асфальтобетону) в жовтні 2013р. зернотоку (зерноскладу) ФГ "Власник" становить без ПДВ - 95751,00 грн., у т.ч. вартість асфальтобетонної суміші - 77508,00 грн., вартість щебня - 18243,00 грн. Кошторисна вартість та обсяг фактично виконаних ПП "Строй-Сервіс-999" робіт по капітальному ремонту (укладення асфальтобетону) зернотоку (зерноскладу) ФГ "Власник" становить 125496,00 грн. без ПДВ.
Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 03.10.2016р. (залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 06 грудня 2016р.) у справі № 924/43/15 за позовом приватного підприємства "Строй-Сервіс-999" до фермерського господарства "Власник" про стягнення 155481,83 грн рішення господарського суду Хмельницької області від 14.09.2015р. скасовано та прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено.
Відповідно до інформаційної довідки № 266002965 від 15.07.2021р. фермерське господарство "Власник" на підставі актів прийому-передачі від 20.03.2018р. є власником будівлі картоплесховища площею 417,5 кв.м, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Старокостянтинівський район, с. Миролюбне, вул. Дружби, 2/1, (право власності зареєстровано 10.05.2018р.) та будівлі складу з господарськими будівлями та спорудами, складовими частинами якої є: будівля зерноскладу № 2 площею 1094,3 кв.м, будівля зерноскладу № 2 площею 1142,9 кв.м, ангар площею 920 кв.м, будівля конюшні № 2 площею 473,2 кв.м, підвал, піднавіс, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Старокостянтинівський район, с. Миролюбне, вул. Дружби, 2 (право власності зареєстровано 10.05.2018р.).
Згідно рішення виконавчого комітету Миролюбненської сільської ради № 4 від 23.12.2014р. присвоєно поштову адресу об`єктам нерухомості, що належать фермерському господарству "Власник", які розташовані на території Миролюбненської сільської ради, а саме: складське приміщення з господарськими будівлями та спорудами: вул. Дружби, 2, с. Миролюбне Старокостянтинівського району Хмельницької області; приміщення для зберігання фруктів (сховище): вул. Дружби, 2/1, с. Миролюбне Старокостянтинівського району Хмельницької області; приміщення польового стану з господарськими будівлями та спорудами: вул. Центральна, 8/1, с. Миролюбне Старокостянтинівського району Хмельницької області.
Крім того, в матеріалах справи наявна деталізація по локальним і роумінговим дзвінкам абонента 673832590 з 01.10.2013р. по 31.10.2013р.
Враховуючи викладене, позивач звернувся до Господарського суду Хмельницької області про стягнення з відповідача 155481,83 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачем виконаний капітальний ремонт зернотоку, що належить відповідачеві за адресою: с. Миролюбне Старокостянтинівського району Хмельницької області. Вартість виконаних робіт склала 155481,83 грн. Позивач вважає, що виконані позивачем роботи на суму 155481,83 грн набуті відповідачем без достатніх підстав, тому згідно з ст. 1212 ЦК України відповідач зобов`язаний повернути майно, набуте ним без достатньої правової підстави. 
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 29.11.2021 р. у справі №924/837/21 позов задоволено.

4.Правові норми, застосовані апеляційним судом до спірних правовідносин.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Положеннями статей 11, 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
   Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового оборогу, вимог розумності та справедливості.
Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Приписами ст. 1213 ЦК України встановлено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної    скарги.
Судом встановлено, що матеріально-правовою підставою даного позову позивач обрав ст. 1212, 1213 ЦК України, стверджуючи, що заявлена до стягнення сума боргу в розмірі 155 481,83 грн є вартістю матеріалів та виконаних робіт, як таких, що набуті відповідачем - фермерським господарством "Власник" без достатньої правової підстави.
Колегія суддів звертає увагу на те, що для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.
Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Зокрема, зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України). Тобто, зобов`язання з безпідставного набуття та збереження майна можуть бути наслідком таких юридичних фактів: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали. При цьому за змістом статті 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень статті 1212 ЦК України.
Аналогічної правової позиції дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 25.04.2019р. у справі № 904/2342/18 та від 12.02.2019р. у справі № 910/20926/16.
З матеріалів справи вбачається, що примірник договору про виконання капітального ремонту зернотоку, що знаходиться за адресою с. Миролюбне Старокостянтинівського району, на замовлення ФГ "Власник" та силами підрядника - ПП "Строй-Сервіс-999", підписаний лише директором ПП "Строй-Сервіс-999" Хачатряном А.Г., а підпис голови ФГ "Власник" - відсутній. Доданий до позовної заяви акт приймання-передачі виконаних будівельних робіт за жовтень 2013 року на суму 155 481,83 грн також містить лише підпис директора ПП "Строй-Сервіс-999" Хачатряна А.Г., підпис голови ФГ "Власник" на акті також відсутній.
Враховуючи приписи ст. 626, 638 ЦК України, судами встановлено, що між сторонами відсутні договірні відносини підряду, оскільки позивачем не надано та в матеріалах справи відсутній, підписаний обома сторонами примірник договору на капітальний ремонт зернотоку, а відповідачем заперечується факт підписання договору з позивачем. Належних доказів, які б свідчили про укладення інших правочинів між сторонами відсутні.
При цьому, судами встановлено, що в підтвердження виконаних робіт з ремонту зернотоку, позивачем надано суду наступні докази: реєстр подорожних листів від 10 жовтня 2013 року та 11 жовтня 2013 року, подорожні листи від 09 жовтня 2013 року, від 10 жовтня 2013 року та від 11 жовтня 2013 року на вантажні автомобілі - Каток 18350, автогрейдер Д-598, КАМАЗ 5511 НОМЕР_3 , КАМАЗ 5511 НОМЕР_2 , місце призначення - АБЗ Старокостянтинівський район, товарно-транспортні накладні ПП "Строй-Сервіс-999" від 10 листопада 2013 року та від 11 жовтня 2013 року на перевезення щебню за маршрутом: АБЗ м. Старокостянтинів - с. Миролюбне, зернотік ФГ "Власник". Наявні також копії журналів укатки матеріалів ПП "Строй-Сервіс-999" за 09 жовтня 2013р. - 11 жовтня 2013р., у яких зазначено про укатку основи з щебню площею 900 кв.м, покриття з асфальтобетону площею 440 кв.м та укатку покриття з асфальтобетону площею 460 кв.м в 2013 році на зернотоку ФГ "Власник", а також копію загального журналу виконання робіт за 09 жовтня 2013р. - 11 жовтня 2013р. із зазначенням переліку автотранспортних засобів та робіт на зернотоку ФГ "Власник".
Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №615/616/15-26 від 21 липня 2015 року встановлено, що контрольна вартість матеріалів (асфальтобетонної суміші, виготовленої позивачем згідно Атестату виробництва від 25 січня 2012 року, та щебню), використаних ПП "Строй-Сервіс-999" під час проведення капітального ремонту (укладення асфальтобетону) в жовтні 2013 року зернотоку (зерноскладу) становить без ПДВ - 95751,00 грн., у т.ч. вартість асфальтобетонної суміші - 77508,00 грн., вартість щебню - 18243,00 грн. Кошторисна вартість та обсяг фактично виконаних ПП "Строй-Сервіс-999" робіт з капітального ремонту (укладення асфальтобетону) зернотоку (зерноскладу) становить 125 496,00 грн. без ПДВ.
Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 615/616/15-26 від 21 липня 2015 року встановлено, що контрольна вартість матеріалів (асфальтобетонної суміші, виготовленої позивачем згідно Атестату виробництва від 25 січня 2012 року, та щебню), використаних ПП "Строй-Сервіс-999" під час проведення капітального ремонту (укладення асфальтобетону) в жовтні 2013 року зернотоку (зерноскладу) становить без ПДВ - 95751,00 грн., у т.ч. вартість асфальтобетонної суміші - 77508,00 грн., вартість щебню - 18243,00 грн. Кошторисна вартість та обсяг фактично виконаних ПП "Строй-Сервіс-999" робіт з капітального ремонту (укладення асфальтобетону) зернотоку (зерноскладу) становить 125 496,00 грн. без ПДВ.
Також, судами у даній справі встановлено, що Приватним підприємством "Строй-Сервіс-999" дійсно власними силами та за власний рахунок було здійснено капітальний ремонт (укладення асфальтобетону) зернотоку, що знаходиться в с. Миролюбне Старокостянтинівського району Хмельницької області.
Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 75 ГПК України).
Згідно преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою №28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує встановлена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.
Оскільки в силу частини 3 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду, суди приймають до уваги судові рішення у справі №924/43/15 та встановлені у ньому факти, при цьому ці факти не можуть ставитися судом під сумнів.
Отже, вищенаведені докази та встановлені обставини преюдиційного характеру дають можливість суду дійти висновку, що приватним підприємством "Строй-Сервіс-999" в дійсності виконувалися роботи з капітального ремонту (укладення асфальтобетону) на території зернотоку, розташованого в с.Миролюбне Старокостянтинівського району Хмельницької області.
Водночас, судами взято до уваги, що у постанові Рівненського апеляційного господарського суду від 03.10.2016р. (залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 06 грудня 2016р.) у справі № 924/43/15 апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, дійшов висновку, що відповідач не є ані власником, ані іншим титульним володільцем зернотоку та земельної ділянки, де приватним підприємством "Строй-Сервіс-999" проводились роботи з укладки асфальтобетону. При цьому, матеріали справи не містили належних доказів в підтвердження набуття майна саме відповідачем.
З огляду на зазначене судами зазначається, що відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Згідно абзацу 3 ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Так, на підтвердження виникнення у відповідача права власності на спірне майно позивачем надано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №266002965 від 15.07.2021р., із якої вбачається, що фермерське господарство "Власник" є власником будівлі картоплесховища площею 417,5 кв.м, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Старокостянтинівський район, с. Миролюбне, вул. Дружби, 2/1, (право власності зареєстровано 10.05.2018р.) та будівлі складу з господарськими будівлями та спорудами, складовими частинами якої є: будівля зерноскладу № 2 площею 1094,3 кв.м, будівля зерноскладу № 2 площею 1142,9 кв.м, ангар площею 920 кв.м, будівля конюшні № 2 площею 473,2 кв.м, підвал, піднавіс, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Старокостянтинівський район, с. Миролюбне, вул. Дружби, 2 (право власності зареєстровано 10.05.2018р.).
При цьому, рішенням виконавчого комітету Миролюбненської сільської ради № 4 від 23.12.2014р. присвоєно поштову адресу об`єктам нерухомості, що належать фермерському господарству "Власник", які розташовані на території Миролюбненської сільської ради, а саме: складське приміщення з господарськими будівлями та спорудами: вул. Дружби, 2, с. Миролюбне Старокостянтинівського району Хмельницької області; приміщення для зберігання фруктів (сховище): вул. Дружби, 2/1, с. Миролюбне Старокостянтинівського району Хмельницької області.
Тобто, із наведеного слідує, що Фермерське господарство "Власник" є власником складського приміщення з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Старокостянтинівський район, с. Миролюбне, вул. Дружби, 2. При цьому, складовими частинами означеного нерухомого майна є будівлі зерноскладу, ангар, будівля конюшні, підвал, піднавіс. До того ж, як вбачається із висновку експерта від 21.07.2015р., об`єктом дослідження було асфальтобетонне покриття в будівлі металевого складу ангарного типу, що знаходиться в с.Миролюбне Старокостянтинівського району Хмельницької області.
Доказів того, що "зернотік" (зерносклад) знаходиться за іншою адресою, ніж Хмельницька область, Старокостянтинівський район, с. Миролюбне, вул. Дружби, 2, або ж у власності відповідача перебувають інші зерносклади, ангари в с. Миролюбне Старокостянтинівського району Хмельницької області, матеріали справи не містять та відповідачем не спростовано.
Крім того, судами звертається увага, що відповідно до інформаційної довідки №266002965 від 15.07.2021р. до відповідача перейшло право власності на майно (будівлі складу з господарськими будівлями та спорудами) саме на підставі акту прийому-передачі від 30.03.2018р. (а не оплатного правочину), що був укладений між головою спілки співвласників майнових паїв реорганізованого СГК "Миролюбне" (згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вказану юридичну особу припинено) В.І. Гладчуком та керівником ФГ "Власник" В.Є. Косюком. Таким чином, із наведеного слідує, що відповідач набув у власність вищевказане майно разом із неоплаченими ремонтними роботами, які приватним підприємством "Строй-Сервіс-999" виконувалися за власний рахунок та власними матеріалами, однак будь-яких доказів про сплату коштів за вказане нерухоме майно, як і сплату коштів за укладення асфальтобетону на території зернотоку позивачу чи іншим особам (в тому числі власникам майнових паїв), відповідачем не надано та не спростовано.
Також судами враховано, що згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №615/616/15-26 від 21.07.2015р. вартість матеріалів (асфальтобетонної суміші та щебня), використаних при проведенні капітального ремонту в жовтні 2013р. зернотоку ФГ "Власник" становить 95751,00 грн, а кошторисна вартість та обсяг фактично виконаних робіт - 125496,00 грн, а всього 221247,00 грн.
Зважаючи на те, що заявлена позивачем сума вартості безпідставно набутого майна є меншою суми, визначеної висновком експерта, враховуючи, що визначення розміру позовних вимог є правом саме позивача та те, що суд позбавлений права виходити за межі заявлених позовних вимог, суд першої інстанції, дійшов правомірного висновку, що позивачем правомірно визначено розмір вартості безпідставно набутого майна заявленої позивачем - 155 481,83 грн.
Відповідачем доказів на підтвердження добровільної сплати вартості безпідставно набутого майна не подано, як і не подано доказів сплати даної суми будь-якими іншими особами.
Заперечення відповідача про те, що Приватне підприємство "Строй-Сервіс-999" не проводило жодних робіт по укладенню асфальтобетону на території зернотоку спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а також встановленими обставинами у справі № 924/43/15.
Таким чином, беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги щодо стягнення 155 481,83 грн вартості безпідставно набутого майна є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.
Довід апеляційної скарги про те, що необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам Закону, є твердження позивача, що ним було здійснено фактичні дії щодо виконання договору підряду, а тому є підстави стягнення з ФГ «Власник» 155 481 гривня 83 копійки як набутих відповідачем по справі без достатньої правової підстави (в порядку ст.1212 Цивільного кодексу України), суд апеляційної інстанції оцінює критично, враховуючи наступне. 
Положеннями частин першої, третьої статті 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог, зокрема, про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.
Таким чином, із змісту зазначеної норми вбачається, що підставою виникнення зобов`язання, визначеного даною нормою, є сукупність наступних умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала. До таких підстав відноситься також випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом.
Про можливість виникнення позадоговірного грошового зобов`язання на підставі статті 1212 ЦК України зазначала також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17.
Відтак, з огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, про наявність підстав, для задоволення вимоги про стягнення з Фермерського господарства "Власник" 155 481,83 грн вартості безпідставно набутого майна, відповідно до вимог статті 1212 вказаного Кодексу.

Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем було подано усну заяву про застосування строку позовної давності.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).
Частиною 4 статті 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Суд першої інстанції вірно вказав на те, що 15.07.2021р. представником позивача здійснено інформаційний запит щодо права власності на нерухоме майно фермерського господарства "Власник", яке знаходиться за адресою: Хмельницька обл., Старокостянтинівський район, с. Миролюбне, вул. Дружби, 2, та стосовно якого (майна) позивачем виконано роботи з укладання щебеня та асфальтобетонної суміші. Так, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності № 266002965 від 15.07.2021р. право власності на майно за вказаною вище адресою належить фермерському господарству "Власник" з 10.05.2018р. Таким чином, суд погоджується із позицією позивача, що саме 15.07.2021р. останньому стало відомо про набуття права власності на майно на території якого здійснено укладення асфальтобетону, тому, як наслідок, на час звернення з позовом до суду позовна давність не сплила, про застосування якої усно заявлено відповідачем у справі.
Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, стосовно того, що строк позовної давності для звернення із вказаним позовом до суду не пропущено.
Таким чином, твердження відповідача щодо пропуску строку позовної давності позивачем у даній справі є необґрунтованим.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин та застосував норми матеріального права при ухваленні оскаржуваного рішення.
Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним рішення.

6.Висновки за результатами апеляційного розгляду.       
Таким чином, у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість рішення суду першої інстанції.
Виходячи з положень статті 11 ГПК України, апеляційний суд виходить з того, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін. 
Відтак, застосовуючи наведену практику європейського суду, апеляційний суд вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши у рішенні суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права       в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення,   прийшла до висновку про відсутність таких доводів, які б були оцінені як переконливі і достатні       для скасування рішення суду. 
З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду приходить до висновку,   що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.                                                          
Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно       ст.129 ГПК.
Керуючись ст.ст.269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
                             
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Власник" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.11.2021 р. у справі №924/837/21- залишити без задоволення, рішення Господарського суду Хмельницької області - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку згідно п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.

Справу №924/837/21  повернути    Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "28" березня 2022 р.

Головуючий  суддя                                                                      Філіпова Т.Л. 

Суддя                                                                                              Грязнов В.В.  

Суддя                                                                                              Василишин А.Р.