break-word'> 

Ухвала
04 січня 2022 року
м. Київ
 
справа № 680/999/20
провадження № 51-6200ск21  
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Новоушицького районного суду 02 липня 2021 року та ухвалу Хмельницького  апеляційного суду від 09 грудня 2021 року щодоОСОБА_5 ,
 
встановив:
 
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вищевказаних судових рішень в касаційному порядку.
 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі — КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів пунктів 4, 5 ч. 2 цієї статті. 
 
Зі змісту скарги вбачається, що захисник не погоджується з виром та ухвалою судів першої та апеляційної інстанцій і просить їх скасувати, а провадження у справі закрити. Крім того, вказує на те, що судами під час ухвалення рішень допущено порушення вимог кримінального процесуального закону та формально посилається на недотримання  положень статей 94, 290, 370, 404, 409—411 КПК і не конкретизує, у чому полягають ці порушення і яким чином вони вплинули чи могли вплинути на законність та обґрунтованість судових рішення. Також захисник здійснює аналіз фактичних обставин справи та доказів.  
 
Відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.   
 
Пунктом 4 ч. 2 ст. 427 КПК визначено, що касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
 
Необхідно врахувати, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
 
Отже, зазначаючи у касаційній скарзі про незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, допущені судом під час його винесення, навести конкретні докази та аргументи на обґрунтування кожної позиції.
 
Однак, виходячи зі змісту касаційної скарги, захисник не вказує, які саме доводи його апеляційної скарги не враховано та на які не дано відповіді в ході перегляду вироку місцевого суду, зважаючи на приписи статей 409, 419 КПК, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та у своїй ухвалі надає вичерпну відповідь на ті доводи, що наведені в ній.

 
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому недотримання особою, яка звертається з касаційною скаргою, положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
 
Однак у касаційній скарзі захисник хоча і посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, проте не мотивує, чому саме ці порушення  вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судових рішень і чому їх слід відносити до безумовних підстав для їх скасування касаційним судом, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК та з огляду на точний зміст положень статей 412, 413 цього Кодексу, а такожстатей 370, 374, 404, 409, 415, 419 КПК у їх взаємозв`язку.
 
Відсутність у касаційній скарзі захисника належних обґрунтувань, передбачених приписами ст. 427 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
 
Таким чином, захиснику необхідно належним чином обґрунтувати свою позицію щодо  порушень, які призвели, на його думку, до прийняття судами першої та апеляційної інстанцій незаконних рішень, і належно систематизувати викладені у касаційній скарзі доводи.
 
Також, захисник у прохальній частині касаційної скарги просить суд скасувати судові рішення щодо ОСОБА_5 та закрити кримінальне провадження, при цьому не вказує підстави для закриття.
 
Оскільки касаційна скарга захисника не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за потрібне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків (захисник має підтвердити, що ним не пропущено встановленого ухвалою суду строку при повторному зверненні до суду). 
 
Керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд 

 
 
постановив:
 
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Новоушицького районного суду 02 липня 2021 року та ухвалу Хмельницького  апеляційного суду від 09 грудня 2021 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху та надати скаржнику для усунення виявлених недоліків 10 днів з дня отримання ухвали. 
 
У разі невиконання вимог викладених в ухвалі, касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                     ОСОБА_3