Справа № 446/2146/19                        Головуючий у 1 інстанції: Костюк У.І. 
Провадження № 22-ц/811/256/21                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 грудня 2021 року м.Львів

Справа № 446/2146/19
   Провадження № 22ц/811/20/21
   Провадження № 22ц/811/256/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р. Савуляка Р.В.
секретар Іванова О.О.
з участю :  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 

розглянув апеляційні скарги  ОСОБА_1 на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 9 листопада 2020 року та додаткове рішення цього суду від 4 грудня 2020 року, ухвалені у м.Кам`янка-Бузька у складі судді  Костюк У.І., у справі за позовом  ОСОБА_4 до Кам`янка - Бузької міської ради, з участю третіх осіб: ОСОБА_1 , Кам`янка - Бузької державної нотаріальної контори, про визнання недійсними заяв, визнання права власності на житловий будинок; за позовною заявою ОСОБА_1 до Кам`янка - Бузької міської ради, з участю третьої особи: ОСОБА_4 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-              

встановив:
21 листопада 2019 року ОСОБА_4 звернулася з позовом про визнання недійсними заяв (реєстровий номер 1-80) про відмову від видачі свідоцтва в спільному майні подружжя, на користь сина померлого ОСОБА_5 , та відмову від обов`язкової частки у спадковому майні після смерті чоловіка для подачі до Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_6 . Зазначає, що він був власником спірного будинку, який ОСОБА_6 успадкував після смерті батька ОСОБА_5 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом; та житловий будинок на АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності від 29 липня 1988 року. Зазначає, що 14 травня 2009 року ОСОБА_6 склав заповіт, згідно якого житловий будинок АДРЕСА_1 та приналежні до нього господарські будівлі заповів своєму синові - ОСОБА_7 . Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер. 6 серпня 2019 року нею (позивачем) у Батятицькому старостинському окрузі №1 підписано заяву для подачі у нотаріальну контору про відмову від видачі свідоцтва в спільному майні подружжя, а також заяву про відмову від обов`язкової частки у спадковому майні після смерті чоловіка на користь його сина - ОСОБА_5 . Вказує, що ОСОБА_5 спадкового майна після смерті після смерті ОСОБА_6 не оформив, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стверджує, що вона ( ОСОБА_4 ) є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 23 жовтня 2019 року нею до Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори подано заяву про прийняття спадщини та заяву про визнання недійсною відмови від обов`язкової частки після смерті чоловіка. Однак, отримала відповідь про те, що термін подання усіх заяв нею пропущено. Вважає, що вона є спадкоємцем майна ОСОБА_6 , оскільки проживала з ним на день смерті, вела з ним господарство та здійснила його поховання.
11 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Кам`янка-Бузької міської ради, у якому просить визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання до Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті сина - ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її колишній чоловік - ОСОБА_6 , після його смерті відкрилася спадщина на будинок за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 склав заповіт на користь їх сина - ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер, він фактично прийняв спадщину, але юридично її не оформив. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її син - ОСОБА_5 . Листом Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори від 4 листопада 2019 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропущений термін прийняття спадщини. Стверджує, що строк нею пропущений з поважних причин, у зв`язку з тим, що вона у 2010-2016 роках перебувала за кордоном.
Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 9 листопада 2020 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті чоловіка - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Цим рішенням суду відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Додатковим рішенням суду від 4 грудня 2020 року визнано недійсними заяви (реєстровий номер 1-80) ОСОБА_4 , які зареєстровані у с. Батятичі Кам`янка-Бузького району Львівської області ІПН НОМЕР_1 , про відмову від видачі свідоцтва в спільному майні подружжя на користь сина померлого ОСОБА_5 та відмову від обов`язкової частки у спадковому майні після смерті чоловіка для подачі до Кам`янка-Бузької державної нотаріальної після смерті чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проведено розподіл судових витрат.
Рішення та додаткове рішення суду оскаржила  ОСОБА_1 .Зазначає, що оскаржувані рішення є незаконними, необґрунтованими, прийнятими з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду та додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її ( ОСОБА_1 ) позову та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 . Посилається на доводи своєї позовної заяви. Зазначає, що ОСОБА_4 відмовилася від спадщини після смерті чоловіка. Вважає, що строк на прийняття спадщини після смерті сина – ОСОБА_7 вона пропустила з поважних причин.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг; колегія суддів вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.
Встановлено, що 14 травня 2009 року ОСОБА_6 склав заповіт, посвідчений секретарем Батятицької сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, згідно якого належний йому жилий будинок АДРЕСА_2 та приналежні до будинку господарські будівлі заповів його та ОСОБА_1 сину - ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інші заповіти від імені ОСОБА_6 не складалися.
Згідно з свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2 ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається із свідоцтва про смерть, Серії НОМЕР_3 ,повторно виданого 15 листопада 2019 року Кам`янка-Бузьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належне йому майно.
Спадкодавця пережили ОСОБА_4 (дружина) і ОСОБА_5 (син), які належать до спадкоємців першої черги.
З довідок № 950 від 22 жовтня 2019 року та № 1000 від 5 листопада 2019 року, виданих Батятицьким старостинським округом №1 Кам`янка-Бузької міської ради, вбачається, що ОСОБА_6 постійно проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним постійно проживав та був прописаний син - ОСОБА_5 , без реєстрації проживала дружина - ОСОБА_4 
6 серпня 2019 року ОСОБА_4 склала заяву про відмову від обов`язкової частки у спадковому майні після смерті чоловіка на користь сина - ОСОБА_5 , посвідчену старостою Батятицьким старостинським округом №1 Кам`янка-Бузької міської ради.
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
22 жовтня 2019 року заявою, засвідченою старостою Батятицького старостинського округу №1, ОСОБА_4 просила вважати недійсною її заяву про відмову від обов`язкової частки у спадковому майні після смерті чоловіка ОСОБА_6 від 6 серпня 2019 року на користь сина ОСОБА_6 - ОСОБА_5 , у зв`язку зі смертю сина ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
23 жовтня 2019 року ОСОБА_4 звернулася до Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_6 .
Листом Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори Львівської області від 29 жовтня 2019 року №1888/01-16 ОСОБА_4 повідомлено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 в нотаріальній конторі заведена спадкова справа за №160/2019. ОСОБА_4 у встановлений строк для прийняття спадщини подала заяву про відмову від спадщини та відмову в спільному майні подружжя. Термін подання усіх заяв становить шість місяців з дня смерті спадкодавця. Тобто її заява про намір прийняти спадщину не може бути застосована у спадковій справі; їй рекомендовано звернутись до суду.
З довідки від 6 березня 2020 року №1710 КП ЛОР «Червоноградське Міжміське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Кам`янка-Бузької нотаріальної контори 3 червня 2005 року за реєстровим номером №1147 та записано в реєстрову книгу №2 за №412 від 12 серпня 2005 року. Реєстраційний номер 7243116.
Відповідно до довідки №1711 КП ЛОР «Червоноградське Міжміське бюро технічної інвентаризації» від 6 березня 2020 року у КП ЛОР Червоноградське МБТІ» станом на 31 грудня 2012 року житловий будинок АДРЕСА_2 зареєстрований за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконкомом Батятицької сільської ради 29 липня 1988 року на підставі рішення Кам`янка-Бузького райвиконкому №181 від 21 липня 1988 року та записано в реєстрову книгу за №174 від 29 липня 1988 року.
З листа Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори від 4 листопада 2019 року №1923/01-16 вбачається, що згідно архівних відомостей в Кам`янка-Бузькій державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №160/2019 після смерті ОСОБА_6 . Кам`янка-Бузькою державною нотаріальною конторою повідомлено ОСОБА_1 про неможливість видати свідоцтво на спадщину у зв`язку із пропуском терміну для прийняття спадщини та про відсутність правовстановлюючих документів, оригіналів на майно. 
З листа Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори від 12 березня 2020 року за №523/01-16 вбачається, що в нотаріальній конторі немає заведеної спадкової справи після смерті ОСОБА_7 , а є заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_5 .
Рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.
Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно із ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.
У позовній заяві ОСОБА_4 посилається на те, що вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 , оскільки постійно проживала разом із ним, до дня смерті на момент відкриття спадщини.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 перебувала з ОСОБА_6 у зареєстрованому шлюбі та постійно проживала разом із ним ( ОСОБА_6 ) за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно із пунктами 3.21, 3.22 Глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, у редакції на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Частина 3 ст. 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
Встановлено, що разом із спадкодавцем ОСОБА_6 на час його смерті проживав і був зареєстрований син - ОСОБА_5 , який є таким, що прийняв спадщину.
З спадкової справи 160/2019 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , вбачається, що заявою від 6 серпня 2019 року ОСОБА_4 як спадкоємець майна чоловіка ОСОБА_6 відмовилася від видачі свідоцтва в спільному майні подружжя, та повідомляє, що житловий будинок у АДРЕСА_2 є особистою власністю її чоловіка ОСОБА_6 , так як було придбано ним за особисті кошти. Заявою від 6 серпня 2019 року ОСОБА_4 відмовилася від обов`язкової частки у спадковому майні після смерті чоловіка ОСОБА_6 , на користь сина - ОСОБА_5 . 
ОСОБА_4 в у позовній заяві просила визнати недійсними заяви про відмову від видачі свідоцтва в спільному майні подружжя та відмову від обов`язкової частки у спадковому майні після смерті ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 , так як підписуючи вказані заяви вважала, що будинок має успадкувати син ОСОБА_6 . Однак, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та жодного спадкового майна після смерті батька не оформив, тому вона подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадкового майна.
Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку для прийняття спадщини. Така заява подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.
Згідно із ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом, а спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.
Частиною 6 ст. 1273 ЦК України передбачено, що відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.
Відповідно до ч. 5 ст. 1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених ст. ст. 225, 229-231, 233 цього Кодексу. 
Згідно із ч.1 ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно із ч.3 ст.1272 цього Кодексу за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до постанови Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
ОСОБА_1 , звертаючись із своїм позовом, посилалася на те, що встановлений ч.1 ст.1270 ЦК строк для звернення із заявою про прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки в з 2010 року по 2016 рік перебувала за кордоном. Зазначила, що Кам`янка-Бузькою державною нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини у зв`язку із пропуском терміну для прийняття спадщини.
Згідно листа Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори від 4 листопада 2019 року за вих. №1923/01-16 ОСОБА_1 повідомлено щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_6 .
Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що наведені ОСОБА_1 причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_7 3 квітня 2015 року. ОСОБА_1 не доведено наявність поважних причини пропуску нею строку для прийняття спадщини, які давали б підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини понад установлений законом шестимісячний строк.
Додаткове рішення суду прийняте щодо вимог, які розглядалися судом, сторони подавали докази і давали пояснення, але відносно них не ухвалено рішення; також додатковим рішенням суд вирішив питання про судові витрати, що відповідає положенням ст.270 ЦПК України.
Колегія суддів також виходить із того, що відповідно до ст.1241 ЦК України розмір обов`язкової частки у спадщині становить половину частки, яка б належала спадкоємцю у разі спадкування за законом. Тому заява ОСОБА_4 про відмову від обов`язкової частки у спадщині не свідчить про її відмову від спадщини повністю. Суд першої інстанції визнав право власності на Ѕ частину спірного житлового будинку, оскільки з матеріалів справи вбачається, що на нього відсутні правовстановлюючі документи (встановлено, що будинок перейшов до спадкодавця відповідно до свідоцтва про право на спадщину після смерті батька спадкодавця). 
З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення та додаткового рішення суду відсутні.
Керуючись  ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
       
Апеляційні скарги  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 9 листопада 2020 року та додаткове рішення цього суду від 4 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено і підписано 28 грудня 2021 року.
Головуючий______________________Т. І. Приколота

Судді: ___________ Ю.Р. Мікуш _______________ Р.В. Савуляк