ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 грудня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/7447/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,
за участю секретаря судового засідання Солодкова К.А. 
за участю представників: позивача - Курочкіна І.С., відповідача – Стець А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 ( суддя першої інстанції Юрков Е.О.) в адміністративній справі №160/7447/21 за позовом  Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"   до  Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,- 
ВСТАНОВИВ:
ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"  звернулось  з позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків  з вимогами  визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "В4" від 16.04.2021 № 85/320050.
Позиція позивача обґрунтована тим, що податкове повідомлення-рішення від 16.04.2021 року № 85/320050 є протиправним,  оскільки прийняте на підставі необґрунтованих висновків акта перевірки від 18.12.2020 р. № 744/28-10-50-12/00191023. Вказує, що висновки перевірки, з урахуванням рішення ДПС України № 8297/6/99-00-06-01-02-06 від 13.04.2021 року про завищення податкового кредиту за вересень 2020 року на суму 863 559 грн. по операціям з придбання товару у контрагентів ТОВ «МК-Сталь», ПП «Маркетпромресурс», ТОВ «ТПК «Херсонський ливарний завод», які ґрунтуються на нереальності правовідносин з вказаними контрагентами-постачальниками, є невірним, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях, а не на достовірних даних. Позивач зазначає, що всі господарські операції, які вчинялися між позивачем та його контрагентами у період, що перевірявся, є реальними, підтверджуються первинними документами, на момент спірних правовідносин вказані контрагенти-постачальники мали необхідний обсяг правосуб`єктності та були зареєстровані як платники податку на додану вартість. Також заперечує обізнаність щодо поведінки контрагента та будь-яку злагодженість дій, а чинним законодавством не передбачено обов`язок платника податку, а також не надано йому право перевіряти достовірність даних, які вказуються контрагентом в його первинних документах. Вказує, що дефектність контрагента платника податків сама по собі не свідчить про поінформованість платника податків щодо протиправного характеру діяльності його контрагента або щодо дефектності самих господарських операцій, отже вона не є вичерпним доказом під час встановлення нереальності господарських операцій чи відсутності в ній ділової мети, яка за змістом положень ст. 14 Податкового кодексу України передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції на отримання позитивного економічного ефекту.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2021 року позов задоволено.
На рішення суду першої інстанції надійшла апеляційна скарга від відповідача, в якій апелянт зазначив, що в ході проведення перевірки встановлено завищення податкового кредиту по операціям з придбання товарів у контрагентів ТОВ «МК-Сталь», ПП «Маркетпромресурс», ТОВ «ТПК «Херсонський ливарний завод». Посилається на не підтвердження реальності взаємовідносин позивача з вказаними контрагентами-постачальниками, оскільки встановлено неналежне виконання умов укладених договорів, відсутність документів, що мають силу первинних документів та підтверджують настання правових наслідків у взаємовідносинах позивача та вказаних контрагентів. Вказує, що в ході проведення перевірки встановлено, що дані звітності контрагентів ТОВ «МК-Сталь», ПП «Маркетпромресурс», ТОВ «ТПК «Херсонський ливарний завод» щодо отриманих/виплачених доходів не відповідають фактичним відомостям та ставлять під сумнів характер задекларованих відносин.
За результатами апеляційного перегляду справи просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову.
З огляду на зміст апеляційної скарги, підставою апеляційного оскарження судового рішення у цій справі скаржником зазначено неправильне застосування судом норм матеріального права.  
Позивачем було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на законність ухваленого судом першої інстанції рішення, просив рішення залишити в силі, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вказував на невідповідність доводів відповідача обставинам справи.
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Під час апеляційного перегляду встановлено, в період з 24.11.2020 року по 14.12.2020 року Офісом великих платників податків ДПС Державної податкової служби України відповідно до п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, Податкового кодексу України, на підставі наказу від 19.11.2020 року № 1351 було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2020 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 20.10.2020 р. № 9271698895 з урахуванням уточнюючого розрахунку від 26.10.2020 р. № 9276281691 від`ємного значення з податку на додану вартість.
За результатами перевірки 18.12.2020 року складено акт № 744/28-10-50-12/00191023, у висновку якого зазначено про встановлення порушень:
- п.п. «а» п.198.1, абз. 1-3 п.198.2, абз. 1, 2 п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, внаслідок чого підприємством завищено податковий кредит за період з 01.09.2020 по 30.09.2020 на загальну суму ПДВ 7130553 грн.;
- п.200.1, абз. в) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, внаслідок чого підприємством завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на суму 7130553 грн.
На підставі акта перевірки від 18.12.2020 року № 744/28-10-50-12/00191023 Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.01.2021 року № 000002/3200 (форма В4), яким зменшено ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на суму 7130553 грн.
Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржено ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" в адміністративному порядку.
Рішенням ДПС України № 8297/6/99-00-06-01-02-06 від 13.04.2021 року скасовано податкове повідомлення-рішення від 21.01.2021 року № 000002/3200 у частині взаємовідносин скаржника із ПП «ЮАС», ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «НОВІ МЕТОДИ», TOB «СК СПМ», ПП «СТРОЙ-АРСЕНАЛ», ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-АУТСОРСИНГОВА КОМПАНІЯ «КАМЕЛОТ», ТОВ «МГРУПТЕХНОЛОГІЯ», ТОВ «ІНВЕСТ-РЕМОНТ», ТОВ «ГРАНДМАЙСТЕР УА», ПП «ВАКАНТ», ТОВ «СПЕЦІАЛІЗОВАНА МОНТАЖНА КОМПАНІЯ «МЕХАНОМОНТАЖ», ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ», а в іншій частині зазначене ППР - залишено без змін, а скаргу - частково задоволено.
З урахуванням рішення ДПС України № 8297/6/99-00-06-01-02-06 від 13.04.2021 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.04.2021 року № 85/320050 (форма В4), яким зменшено ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за вересень 2020 року на суму 863559 грн.
Вважаючи позицію відповідача помилковою та необґрунтованою, звернувся з даним позов до суду.
Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що матеріали справи не містять доказів наявності між позивачем та його контрагентами взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Отже, суд вказав, що відповідачем не доведено наявність обґрунтованого сумніву щодо реальності здійснених операцій між позивачем та його контрагентами у період, що перевірявся, водночас первинні документи, є достатніми для висновку про обґрунтованість відображення в податковій звітності відповідної інформації за наслідками таких господарських операцій.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає.
Як слідує з матеріалів справи, 24.04.2019 року між ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (покупець) та ТОВ «МК-Сталь» (постачальник) було укладено договір поставки № 475, предметом якого є: постачання запасних частин на умовах, визначених договором.
Кількість, номенклатура товару визначається у специфікаціях (пункт 2.1 договору).
До вказаного договору сторонами погоджено: специфікацію № 1 на поставку товару (основа ч.15679.53.100сб) вартістю 1900800,00 грн. (з ПДВ), специфікацію № 2 на поставку товару вартістю 571824,00 грн. (з ПДВ), специфікацію № 3 на поставку товару (колісник в асортименті) вартістю 6084283,54 грн. (з ПДВ), специфікацію № 5 на поставку товару вартістю 72000,00 грн. (з ПДВ), специфікацію № 6 на поставку товару (траверса в асортименті) вартістю 258000,00 грн. (з ПДВ), специфікацію № 7 на поставку товару (естакада) вартістю 49680,00 грн. (з ПДВ), специфікацію № 8 на поставку товару (роликоопора) вартістю 267600,00 грн. (з ПДВ), специфікацію № 9 на поставку товару (тічка завантажувальна) вартістю 948000,00 грн. (з ПДВ), специфікацію № 10 на поставку товару (колосник) вартістю 270204,48 грн. (з ПДВ), специфікацію № 12 на поставку товару (колосник) вартістю 3762502,85 грн. (з ПДВ), специфікацію № 13 на поставку товару (колосник в асортименті) вартістю 592975,91 грн. (з ПДВ).
Поставка товару підтверджена накладною № 428 від 16.12.2019 р., рахунком № 428 від 16.12.2019 р., накладною № 427 від 16.12.2019 р., рахунком № 427 від 16.12.2019 р., накладною № 47 від 21.02.2020 р., рахунком № 47 від 21.02.2020 р., накладною № 36 від 17.02.2020 р., рахунком № 36 від 17.02.2020 р., накладною № 152 від 28.05.2020 р., рахунком № 152 від 28.05.2020 р., накладною № 151 від 28.05.2020 р., рахунком № 151 від 28.05.2020 р., накладною № 230 від 14.07.2020 р., рахунком № 230 від 14.07.2020 р., накладною № 356 від 30.09.2020 р., рахунком № 356 від 30.09.2020 р.
Поставка товару здійснена на замовлення ТОВ «МК-Сталь» перевізником ОСОБА_1 , що підтверджено товарно-транспортними накладними № УК161219/41 від 16.12.2019 р., № УК161219 від 16.12.2019 р., № УК210220 від 21.02.2020 р., № УК170220 від 17.02.2020 р., № УК280520/2 від 28.05.2020 р., № УК280520 від 28.05.2020 р., № УК140720 від 14.07.2020 р., № УК300920 від 30.09.2020 р.
В матеріалах справи містяться прибуткові ордери на придбаний у ТОВ «МК-Сталь» товар.
28.01.2020 року між ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (покупець) та ТОВ «ТПК «Херсонський ливарний завод» (постачальник) було укладено договір поставки № 43, предметом якого є: постачання запасних частин на умовах, визначених договором.
Кількість, номенклатура товару визначається у специфікаціях (пункт 2.1 договору).
До вказаного договору сторонами погоджено: специфікацію № 1 на поставку товару (колосник) вартістю 1462812,31 грн. (з ПДВ), специфікацію № 2 на поставку товару (колосник в асортименті) вартістю 4140700,80 грн. (з ПДВ), специфікацію № 3 на поставку товару (колісник) вартістю 6539304,00 грн. (з ПДВ).
Поставка товару підтверджена накладною № 2805201 від 28.05.2020 р., рахунком № СФ-0000143 від 28.05.2020 р., накладною № 3007202 від 30.07.2020 р., рахунком СФ-0000237 від 30.07.2020 р., накладною № 2909201 від 29.09.2020 р., рахунком СФ-0000320 від 29.09.2020 р.
Поставка товару здійснена на замовлення ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" перевізником ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , що підтверджено товарно-транспортними накладними № 0000000057 від 28.05.2020 р., № 0000000095 від 30.07.2020 р., № 0000000140 від 29.09.2020 р.
Також в матеріалах справи містяться прибуткові ордери на придбаний у ТОВ «ТПК «Херсонський ливарний завод» товар.
18.03.2020 року між ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (покупець) та ПП «Маркетпромресурс» (постачальник) було укладено договір поставки № 199, предметом якого є: постачання матеріалів (засоби) на умовах, визначених договором.
Кількість, номенклатура товару визначається у специфікаціях (пункт 2.1 договору).
До вказаного договору сторонами погоджено: специфікацію № 1 на поставку товару (засіб дезінфікуючий) вартістю 892200,00 грн. (з ПДВ), специфікацію № 2 на поставку товару (респіратор) вартістю 990000,00 грн. (з ПДВ).
Поставка товару підтверджена накладною № ПР-00216 від 23.03.2020 р., рахунком № 0000215 від 18.03.2020 р., накладною № 0000211 від 23.03.2020 р., рахунком № 0000211 від 17.03.2020 р., накладною № 0000260 від 26.03.2020 р., рахунком № 0000260 від 26.03.2020 р., накладною № 0000211 від 19.03.2020 р., накладною № 0000267 від 29.03.2020 р., рахунком № 0000267 від 29.03.2020 р.,
Поставка товару здійснена на замовлення ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", що підтверджено подорожніми листами від 23.02.2020 р., від 26.03.2020 р., від 19.03.2020 р., від 30.03.2020 р.
В матеріалах справи містяться прибуткові ордери на придбаний у ПП «Маркетпромресурс» товар.
Крім того, з матеріалів справи встановлено, що однією з стратегічних цілей бізнес-процесу закупки в Групі МЕТІНВЕСТ є підвищення надійності ланцюга поставок за рахунок попередньої кваліфікації постачальників та відбору постачальників перед проведенням конкурсу (п. 3.2.7.Політики по закупкам), а одним з основних принципів закупівельної діяльності Групи МЕТІНВЕСТ є предкваліфікація, вибір та оцінка постачальника.
Відповідно до пункту 7.3 Політики по закупкам вибір постачальника здійснюється в обов`язковому порядку із переліку предкваліфікованих постачальників. В процедурі предкваліфікації обов`язково приймають участь представники служби безпеки та служби закупки.
Постачальники позивача проходять предкваліфікацію по кожній із категорій закупок, в рамках якої вони претендують виконати поставку. Наявність предкваліфікації постачальника з будь-якої категорії на одному з Активів або Керуючої компанії, означає його предкваліфікацію з цієї категорії для всієї Групи МЕТІНВЕСТ.
Підставою для укладення договору з постачальником є рішення за результатами процедури вибору постачальника, що прийнято з урахуванням вимог категорійної стратегії, а у разі її відсутності - даної політики.
Оскільки  сума закупки за договором з ТОВ «МК-Сталь» (постачальник) № 475 від 24.04.2019 року перевищувала еквівалент 100 тис.доларів США, 18.02.2019 року ТОВ «МЕТІНВЕСТ ХОЛДІНГ» було проведено засідання тендерного комітету за результатами якого було прийнято рішення про доцільність укладення договору поставки з ТОВ «МК-Сталь».
16.12.2019 року проведена предкваліфікаційна перевірка контрагента ТОВ «ТПК «Херсонський ливарний завод» на предмет благонадійності, історії партнерства та можливості виконання договірних зобов`язань та рекомендовано затвердити ТОВ «ТПК «Херсонський ливарний завод» в присвоєнні статусу «предкваліфікаційний постачальник» запчастин колосники.
Протоколом тендерного комітету № 2943 від 16.12.2019 р. прийнято рішення про доцільність укладення договору поставки з ТОВ «ТПК «Херсонський ливарний завод».
Також 18.12.2017 року проведена предкваліфікаційна перевірка контрагента ПП «Маркетпромресурс» на предмет благонадійності, історії партнерства та можливості виконання договірних зобов`язань та рекомендовано предкваліфікувати по категорії закупок адміністартивно-господарське обладнання та матеріали.
Відповідно до протоколу наради Групи МЕТІНВЕСТ від 18.03.2020 р. №01/1573-9.10 з метою профілактики COVІD-19 та необхідністю термінової закупки медичних масок, рукавичок, дезінфекції дозволено при закупці 313 для профілактики COVID-19 проводити закупку по спрощеній системі.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).
Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
За приписами пункту 188.1 статті 188 Кодексу база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.
До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.
Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
За правилами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
У іншому випадку, відповідно до норм податкового законодавства у платника податків не виникає права відносити до складу податкового кредиту, витрати без належних на те документів, обов`язковість заповнення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.
У відповідності до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Таким чином, податкові накладні складені з порушенням вимог діючого законодавства, не можуть вважатися документами, підтверджуючими право покупця на включення до податкового кредиту сум ПДВ.
Наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до Кодексу необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для включення до складу податкового кредиту сум ПДВ.
Згідно з пунктом 201.7 статті 201 Кодексу податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
За змістом статті 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999р. № 996-XIV податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Виходячи з вищенаведеного, відображенню в бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.
Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
Таким чином, право платника податку на прибуток на формування витрат, що враховуються під час визначення об`єкта оподаткування податком знаходиться у прямій залежності від підтвердження таких витрат розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, а також з фактом їх використання у власній господарській діяльності. Так само і витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків
З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Суд також погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що факт здійснення реальної господарської операції між позивачем та його контрагентами підтверджується відповідними первинними документами, копії яких наявні в матеріалах справи, які відображають зміст та обсяг цих господарських операцій, а також свідчать про зміни в майновому стані позивача, що відбувалися у зв`язку із здійсненням оплати за отримані послуги.
При цьому слід зазначити, що в акті перевірки суб`єктом владних повноважень не зазначено жодних належних та допустимих доказів про відсутності фактичного виконання позивачем господарських операцій за укладеними договорами, про відсутність витрат позивача у спірних правовідносинах, про несумісність предмету укладеного договору з напрямом господарської діяльності позивача або його контрагентів, що зумовило необґрунтованість і невідповідність закону висновків суб`єкта владних повноважень про порушення позивачем норм податкового законодавства.
Отже, вказані доводи відповідача жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції, а відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено порушення позивачем податкового законодавства, що стало підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів Суд вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.
Керуючись ст. ст.    242,   243,   308,   310,   315,   316,   321,   322,   325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 в адміністративній справі №160/7447/21 залишити без змін.
Постанова   набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня   складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 17 грудня 2021 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва