ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" грудня 2021 р.           Справа№ 910/16218/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Євсікова О.О.
суддів:            Корсака В.А. 
          Владимиренко С.В. 

за участю:
секретаря судового засідання: Звершховської І.А.,
представників сторін:
від позивача: Оріщенко Н.С. (в режимі відеоконференції),
від відповідача: не з`явились,

апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю «Фермер-Агро»
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.10.2021 (повний текст складено 25.10.2021)
у справі № 910/16218/21 (суддя Паламар П.І.)                                                 
за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермер-Агро" Харківської області
до                    Міністерства юстиції України
про                    визнання протиправним та скасування наказу,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави позовних вимог.
У вересні 2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фермер-Агро" Харківської області (далі - ТОВ «Фермер-Агро») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просило визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2021 у задоволенні клопотання ТОВ «Фермер-Агро» про відстрочення сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву ТОВ «Фермер-Агро» з доданими до неї документами повернуто без розгляду.
Ухвалу місцевого господарського суду мотивовано тим, що ТОВ «Фермер-Агро» не усунуло недоліки позовної заяви у встановлений ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2021 для усунення недоліків строк.
Господарський суд першої інстанції зазначив, що в установлений строк позивач недоліки позовної заяви не усунув, проте подав клопотання про відстрочення сплати судового збору. 
Місцевий господарський суд вказав, що встановлені ст. 8 Закону України «Про судовий збір» підстави для відстрочення сплати судового збору відсутні; зокрема, позивач не надав доказів його незадовільного майнового стану, який перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погодившись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2021, ТОВ «Фермер-Агро» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та задовольнити клопотання ТОВ «Фермер-Агро» про відстрочення сплати судового збору та відстрочити ТОВ «Фермер-Агро» сплату судового збору в сумі 304  180,00 грн до винесення рішення у справі №910/16218/21.
В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ «Фермер-Агро» посилається на порушення господарським судом першої інстанції норм процесуального права.
Скаржник не погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що ТОВ «Фермер-Агро» не надало доказів його незадовільного майнового стану, якій перешкоджає сплаті ним судового збору, у встановленому законодавством порядку. 
На думку апелянта, суд не надав належної оцінки наведеним ТОВ «Фермер-Агро» у клопотанні про відстрочення сплати судового збору обставинам та наданим на їх підтвердження доказам у їх сукупності та порушив норми процесуального права щодо порядку та підстав застосування відстрочення сплати судового збору.
Скаржник вважає, що надані ним докази очевидно давали змогу встановити його майновий стан як такий, що не дозволяє сплатити значний розмір судового збору при поданні позовної заяви.
ТОВ «Фермер-Агро» у поданій апеляційній скарзі звертає увагу, що не просить звільнити його від сплати судового збору та не просить зменшити розмір судового збору, а лише відстрочити його сплату.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Попікова О.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2021 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/16218/21. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фермер-Агро» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.10.2021 у справі №910/16218/21.
29.11.2021 матеріали справи №910/16218/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фермер-Агро» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.10.2021 у справі №910/16218/21. Розгляд справи призначено на 20.12.2021.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2021 заяву представника ТОВ Фермер-Агро» адвоката Оріщенко Н.С. про участь у судовому засіданні, призначеному на 20.12.2021, в режимі відеоконференції задоволено. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 прийнято апеляційну скаргу ТОВ «Фермер-Агро» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.10.2021 у справі №910/16218/21 до провадження у визначеному складі суду.

Позиції учасників справи.
Від Міністерства юстиції України відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Згідно зі ст. 269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 271 ГПК України).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.
У вересні 2021 року ТОВ «Фермер-Агро» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просило визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України.
Ухвалою суду від 08.10.2021 позовну заяву ТОВ «Фермер-Агро» залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом 7 днів з дня вручення вищевказаної ухвали шляхом подання суду доказів сплати судового збору у встановленому судом розмірі.
Місцевий господарський суд встановив, що ТОВ «Фермер-Агро» заявило спільно 135 позовних вимог немайнового характеру, кожна з яких підлягає оплаті судовим збором окремо за встановленими ставками.
Всупереч вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.
Посилаючись на п. 1 ст. 4 та п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», господарський суд першої інстанції вказав, що враховуючи заявлення позивачем 135 вимог немайнового характеру, розмір належного до сплати судового збору становить 306450,00 грн (2270,00 грн х 135).
Платіжне доручення №263 від 22.09.2021 свідчить, що судовим збором оплачено лише одну вимогу немайнового характеру.
За наведених підстав господарський суд першої інстанції дійшов висновку, що ТОВ «Фермер-Агро» необхідно доплатити 304180,00 грн судового збору.
В установлений строк позивач недоліки позовної заяви не усунув, проте подав клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Щодо поданого ТОВ «Фермер-Агро» клопотання місцевий господарський суд зазначив, що встановлені ст. 8 Закону України «Про судовий збір» підстави для відстрочення сплати судового збору відсутні. Зокрема, позивач не надав доказів його незадовільного майнового стану, який перешкоджає сплаті останнім судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Статтею 162 ГПК України встановлено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити в т.ч. зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.
Згідно з ч. 1 ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Таким чином, зазначеними нормами процесуального права передбачено право позивача в т.ч. об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.
Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.
Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.
До позовної заяви додаються документи, які підтверджують в т.ч. сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (п. 2 ст. 164 ГПК України).
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».
Судовий збір справляється за подання до суду, серед іншого, позовної заяви (ст. 3 Закону України «Про судовий збір»).
Частиною 1 ст. 4 вказаного Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру встановлено ставку судового збору у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).
У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»).
Місцевий господарський суд встановив, що за подання позовної заяви ТОВ «Фермер-Агро» необхідно доплатити 304180,00 грн судового збору.
ТОВ «Фермер-Агро» недоліки позовної заяви, на які місцевий господарський суд вказав в ухвалі від 08.10.2021, не усунуло; звернулось до суду з клопотанням, у якому просило відстрочити сплату судового збору.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 цієї статті.
Відповідно до сталої практики господарських судів  єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.
Матеріали справи свідчать, що ТОВ «Фермер-Агро», заявивши клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви, не надало суду жодних доказів (зокрема, довідку про заборгованість підприємства, копію балансу, звіту про фінансовий стан товариства, копію звіту про фінансові результати, звіт про сукупний дохід за перше півріччя 2021 року, копії довідок банківських установ про залишок коштів на рахунках тощо) на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому Законом України «Про судовий збір»  порядку та розмірі.
Надані ТОВ «Фермер-Агро» докази, як про це вказує і само Товариство у заяві про відстрочення сплати судового збору, свідчать про значний розмір його зобов`язань перед третіми особами, необхідність акумулювання коштів та несення витрат для збору врожаю соняшника 2021 року, несення витрат для підготовки та проведення сільськогосподарських польових робіт, посівної кампанії 2021-2022 року під врожай 2022 року, необхідність понесення витрат для виплати орендної плати за договорами оренди землі орендодавцям - власникам земельних ділянок за 2021. 
Тобто, ці докази свідчать не про дійсний майновий стан ТОВ «Фермер-Агро», як це помилково вважає скаржник, а про його зобов`язання перед третіми особами та про витрати, які Товариство має понести у майбутньому.
ТОВ «Фермер-Агро» у поданому клопотанні також просило врахувати, що крім його фактичного майнового стану, який очевидно не дозволяє нести витрати на сплату судового збору у досить значному розмірі, при вирішенні питання про відстрочення сплати судового збору зважити на те, що Товариство було змушене неодноразово звертатись до суду за захистом його майнових прав та інтересів, сплачуючи при цьому значні судові збори.
Однак зазначена обставина не є такою, що підтверджує те, що майновий стан позивача перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі.
За таких обставин, встановивши, що ТОВ «Фермер-Агро» до поданої позовної заяви не додало документів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі, а до клопотання про відстрочення сплати судового збору не додало доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі, місцевий господарський суд правильно застосував положення ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 174 ГПК України та обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, а позовну заяву повернув без розгляду.
При цьому апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити, що положеннями ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено право, а не обов`язок суду надати відстрочку для сплати судового збору.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).
Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається; підстави для задоволенні апеляційної скарги - відсутні.

Судові витрати.
У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України  покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
          
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фермер-Агро» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.10.2021 у справі №910/16218/21 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.10.2021 у справі №910/16218/21 залишити без змін.
Справу №910/16218/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 22.12.2021.

Головуючий суддя                                                            О.О. Євсіков 

Судді                                                                                В.А. Корсак

                                                                                С.В. Владимиренко