УХВАЛА 
09 лютого 2022 року
м. Київ
справа № 334/5735/19
провадження № 61-1164ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,  Коротуна В. М.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 30 листопада 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 22 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про визнання наказу про звільнення недійсним, поновлення на посаді, нарахування та виплату матеріальної допомоги по тимчасовій непрацездатності, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом, в якому просив визнати дії відповідача при винесенні наказу № 343 від 03 червня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора з питань забезпечення бізнесу незаконним та недійсним, зобов`язати відповідача поновити його на роботі на посаді заступника директора з питань забезпечення бізнесу в ТОВ «Запоріжелектропостачання» у період з 08 червня 2019 року до 08 липня 2019 року, нарахувати належну йому матеріальну допомогу по тимчасовій непрацездатності АДУ № 471706, АДЛ № 199235 та сплатити її, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08 липня 2019 року до дня остаточного розрахунку.
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2020 року, яке залишено без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 22 листопада 2021 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
ОСОБА_1 17 січня 2022 року засобами поштового зв`язку звернувся із касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 30 листопада 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 22 листопада 2021 року.
У касаційній скарзі заявник просить поновити пропущений ним строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що оскаржувану постанову він отримав 17 грудня 2021 року, що підтверджується копіями супровідного листа і конверта апеляційного суду та відомостями із сайту АТ «Укрпошта» за штрих код ідентифікатором № 6900511788270.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.(частина третя статті 390 ЦПК України).
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судового рішення заявником пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначається підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає  неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 205/4196/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі підлягає відкриттю.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 30 листопада 2020 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 22 листопада 2021 року.
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Ленінського районного суду міста Запоріжжя цивільну справу № 334/5735/19 за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про визнання наказу про звільнення недійсним, поновлення на посаді, нарахування та виплату матеріальної допомоги по тимчасовій непрацездатності, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї                      документи, роз`яснити їх право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:	М. Є. Червинська	
   	С. Ю. Бурлаков В. М. Коротун