ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 705/4593/21                                        Суддя (судді) першої інстанції: Гудзенко В.Л. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року                                                                      м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді                    Парінова А.Б., 
суддів:                               Беспалова О.О.,
                                                  Грибан І.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Уманського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Уманського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про притягнення адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:
До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_1 (надалі – позивач, ОСОБА_1 ) з адміністративним позовом до Уманського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки (надалі – відповідач), в якому просив суд: скасувати Постанову за справою про адміністративне правопорушення №190 від 22.06.2021 року, закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення. 
Позивач в обґрунтування позову зазначив, що його не було своєчасно проінформований про дату, час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, у часті в його розгляді не брав. Вважає факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також такий розгляд у його відсутність є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною, як такою, що винесена з порушенням встановленої процедури, оскільки при цьому, як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу. Крім того, на підтвердження винуватості позивача у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП відповідачем не наведено будь-яких фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановила наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. Примірник складеного протоколу про адміністративне правопорушення не був вручений під розписку особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в порушення вимог ч. 1 ст. 269 КУпАП  справа про адміністративне правопорушення розглянута у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності без наявності даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи. Тому, винесену постанову №190 від 22.06.2021 є такою, що підлягає скасуванню. 
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено:
-          постанову № 190 від 22.06.2021 військового комісара Уманського ОМТЦК та СП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1700 гривень визнати протиправною та скасувати, а провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, закрити;
-          стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Уманського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1  в рахунок відшкодування сплаченого судового збору грошові кошти в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою та просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач  зазначає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена правомірно, виходячи з того, що згідно з статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України мають право на заміну виконання військового обов`язку альтернативною (невійськовою) службою згідно з Конституцією України та Законом України "Про альтернативну (невійськову) службу" (передбачено ч. 4 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»), проте, клопотання про проходження альтернативної служби від позивача до Уманського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки не було заявлено. Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів, виконувати правила військового обліку, встановленні законодавством. Проте, позивач в терміни, передбачені чинним законодавством, не з`явився до Уманського ОМТЦК та СП, де перебуває на військовому обліку, а також своєчасно не подав в обліковий орган, де перебуває на військовому обліку, відомості про зміну місця проживання, освіти, місця роботи, сімейного стану, тим самим порушивши норми Конституції України, правила військового обліку згідно вимог Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Закону України «Про оборону», Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку», Постанову КМУ №921 від 7 грудня 2016 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних» та Постанову КМУ №100 від 20 січня 2021 року «Про внесення змін до Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом». Тому, на позивача начальником відділення призову Уманського ОМТЦК та СП майором ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення, за фактом вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 статті 210 КУпАП, а саме порушення призовником правил військового обліку в особливий період. Позивачем не було надано жодного документу, які б підтверджували поважні причини його неприбуття до призовної дільниці. 03.03.2021 військовим комісаром Уманського ОМТЦК та СП було направлено оголошення в засоби масової інформації, а саме в газету Уманська зоря, про призов громадян на строкову військову службу в квітні-червні 2021 року, яке було опубліковано та вийшло 05.03.2021. Військовим комісаром Уманського ОМТЦК та СП ОСОБА_3 було видано розпорядження № 1п/102 від 23.02.2021 «Про виклик громадян України 1994-2003 р.н. до міської призовної дільниці» міста Умань. Даним розпорядженням було встановлено здійснити оповіщення позивача. Позивач не з`являвся до Уманського ОМТЦК та СП, тому Паланська сільська рада Уманського району Черкаської області, діючи відповідно до закону, скерувала повідомлення №11/15-14 від 03.03.2021, щодо ухилення позивачем від виконання військового обов`язку до Уманського відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області для розшуку, затримання та доставки зазначених у списку громадян, серед яких був і позивач, для складення адміністративного протоколу. 15.06.2021 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП, за участі позивача, який ознайомився з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, проте, від отримання та підпису другого примірника протоколу відмовився, про що свідчить акт про відмову призовника від отримання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення від 15.06.2021, який був складений уповноваженою на особою, а саме начальником відділення комплектування Уманського ОМТЦК та майором ОСОБА_2 у присутності двох свідків. Тобто, протокол про адміністративне правопорушення щодо позивача був складений відповідно процедури та у строки, які встановлені чинним законодавством. На підставі складеного протоколу про адміністративне правопорушення від 15.06.2021 військовим комісаром Уманського ОМТЦК та СП підполковником ОСОБА_3 , згідно п. 1 ч.1 ст. 284 КУпАП було винесено постанову про накладе на позивача штрафу у сумі 1700 гривень, у зв`язку з тим, що позивач в терміни, передбачені чинним законодавством, не з`явився до Уманського ОМТЦК та СП, перебуває на військовому обліку, своєчасно не подав в обліковий орган, де перебував на військовому обліку, відомості про зміну місця проживання, освіти, місця роботи, сімейного стану, тим самим порушивши правила військового обліку згідно вимог чинного законодавства. Тому, стягнення за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 33 КУпАП накладено у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України. При накладенні стягнення було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, адже, позивач всупереч чинному законодавству України, не прибув за викликом до Уманського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, окрім того не повідомив про причини своєї неявки та відмовився від прийняття повістки. Жодних заяв, клопотань подано або заявлено не було. Тому, у зв`язку з викладеним, просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
Відзиву на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.
Учасники судового процесу, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи явку уповноважених представників до суду не забезпечили та причини неявки суду не повідомили.
За наведених обставин та керуючись положеннями ст. 313 КАС України колегія суддів дійшла висновку, що неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розгляду справи та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України вирішила розглянути дану справу у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що 15.06.2021 начальником відділення призову Уманського ОМТЦК та СП майором Лєвашовим В.В. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 КУпАП.
Відповідачем долучено до матеріалів справи копію Акту про відмову призовника від отримання протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 15.06.2021, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від отримання протоколу про адміністративне правопорушення від 30.06.2021.
Постановою №190 від 22.06.2021 військового комісара Уманського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_3 громадянина ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 1700 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, а саме за те, що ОСОБА_1 в терміни, передбачені чинним законодавством, не з`явився до Уманського ОМТЦК та СП, де перебуває на військовому обліку, тим самим порушив правила військового обліку.
Не погоджуючись з прийнятим суб`єктом владних повноважень рішенням про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано підтвердження тому, що позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП та винесення відповідної постанови, приймаючи до уваги наявність суперечливої інформації у наданих відповідачем документах, дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів, що є в матеріалах справи, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, враховуючи те, що судом встановлено порушення прав передбачених КУпАП, а тому суд вважає, що необхідно відновити порушенні права позивача шляхом скасування оскаржуваної постанови від 22.06.2021 та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 210 КУпАП.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 7 КУпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Процес притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягують до такої відповідальності.
Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дослідженням письмових доказів, які були надані відповідачем, встановлено недотримання процедури здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Такого висновку суд дійшов, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 256 КУпАП визначено вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення.
За приписами статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Згідно статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
В оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 210 КУпАП, а саме порушив вимоги тим самим порушивши норми вимог Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Закону України «Про оборону», Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку», Постанову КМУ №921 від 7 грудня 2016 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних» та Постанову КМУ №100 від 20 січня 2021 року «Про внесення змін до Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом».
Статтею 210 КУпАП встановлено, адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Згідно з частиною 1 статті 210 КУпАП порушення призовниками, військово зобов`язаними, резервістами правил військового обліку-тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до частини 2 статті 210 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до абзацу 8 частини 1 додатку № 1 «Правила військового обліку призовників і військовозобов`язаних» до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військово зобов`язаних, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 7 грудня 2016року №921 призовники і військово зобов`язані повинні особисто повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади.
Судом першої інстанції встановлено, що оскаржувану постанову винесено за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, у якому в порушення вимог статті 256 КУпАП не зазначено місце, час вчинення правопорушення і суть правопорушення, а саме не вказано, які дії вчинив правопорушник, зокрема у протоколі відсутні відомості про те, що позивач особисто не повідомив у семиденний строк орган, в якому він перебуває на військовому обліку, про зміну його сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади чи про те, що позивач не подав щороку до 1 жовтня до районного (міського) військового комісаріату документи, що підтверджують право призовника на відстрочку від призову на строкову військову службу.
Крім того, судом першої інстанції звернуто увагу, що ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в оскаржуваній постанові не зазначено, за якою саме ознакою кваліфіковані дії правопорушника за частиною 2 статті 210 КУпАП: за ознакою повторності вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, чи за ознакою вчинення такого порушення в особливий період.
Колегія суддів звертає увагу, що не з Протоколу, ні з Постанови за справою про адміністративне правопорушення  не можливо встановити, коли саме відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення, оскільки в даних документах відсутні дані про повідомлення позивача про розгляд адміністративної справи.
Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги повідомлення позивача про розгляд адміністративної справи, шляхом публікування оголошення в газеті «Уманська зоря», оскільки відповідач не був позбавлений направити на адресу позивача повідомлення про виклик, через «Укрпошту».
Також, колегія суддів звертає увагу, що ні в постанові, ні в протоколі не відображено про притягнення позивача протягом року до адміністративною відповідальністю, згідно частини 1 статті 210 КУпАП.
З аналізу матеріалів справи колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, які б свідчили про порушення позивачем правил військового обліку, а отже оскаржувана постанова про застосування до позивача частини 2 статті 210 КУпАП - підлягає скасуванню.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду 15 березня 2019 року по справі №601/788/16 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, у зв`язку з чим прийняв законне та обґрунтоване рішення.
Отже, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Колегія суддів звертає увагу, що в апеляційній скарзі відповідачем зазначено виключно норми права, при цьому не обґрунтовано, що порушено судом першої інстанції під час розгляду справи та прийняття рішення по суті.
При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 271-272, 286, 308, 310, 315, 317, 321-322, 325 КАС України, суд, 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Уманського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки - залишити без задоволення.
Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 грудня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя                                                            А.Б. Парінов

Судді:                                                                                О.О. Беспалов

                                                                                          І.О. Грибан