Постанова
Іменем України
 
26 січня 2022 року
м. Київ
 
справа № 344/9967/17
провадження № 61-21533св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Добра Справа», Приватне підприємство «Коврижних», Товариство з обмеженою відповідальністю «Захід-Спец-Буд», 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 червня 2019 року у складі судді Пастернак І. А. 
та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року 
у складі колегії суддів: Пнівчук О. В., Мелінишин Г. П, Томин О. О.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Добра Справа» (далі - ОК «ЖБК «Добра Справа»), приватного підприємства «Коврижних» (далі - 
ПП «Коврижних», приватне підприємство), Товариства з обмеженою

відповідальністю «Захід-Спец-Буд» (далі - ТОВ «Захід-Спец-Буд») про визнання
майнових прав на об`єкт інвестування - двокімнатну квартиру площею 
68,00 кв. м на першому поверсі в незавершеному будівництвом будинку 
за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Свої вимоги мотивувала тим, що у 2005 році між ОСОБА_2 
та ПП «Коврижних» укладено договір про пайову участь у будівництві будинку 
на АДРЕСА_1 (далі - договір про пайову участь), за умовами якого він сплатив повну вартість будівництва двокімнатної квартири у цьому будинку загальною площею 68,00 кв. м. Забудовник зобов`язався своїми силами і засобами збудувати та ввести в експлуатацію будинок, а також передати об`єкт інвестування пайовику. Базова вартість квартири становила 136 000,00 грн, які ОСОБА_2 одноразово повністю оплатив до підписання цього договору.
 
Термін здачі будинку в експлуатацію закінчився у першому кварталі 2009 року, але об`єкт збудований не був. 
 
01 листопада 2010 року між ОСОБА_2 та ПП «Коврижних» укладено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Данилів Т. Д., зареєстрований в реєстрі за номером 2832 (далі - попередній договір), відповідно до якого сторони зобов`язались укласти та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу двокімнатної квартири площею 68,00 кв. м на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку за адресою: 
АДРЕСА_1 . Терміном здачі будинку в експлуатацію було визначено 
І квартал 2012 року та було підтверджено факт проведення розрахунку 
за цю квартиру.
 
15 липня 2013 року між нею та ОСОБА_2 укладено договір відступлення права вимоги (цесії), посвідчений приватним нотаріусом Данилів Т. Д., зареєстрований в реєстрі за номером 1332 (далі - договір цесії), за яким вона отримала право вимоги за попереднім договором.
 
11 листопада 2013 року зареєстровано статут ОК «ЖБК «Добра Справа», метою діяльності якого є забезпечення та захист законних прав та інтересів членів кооперативу, спрямованих на вчинення необхідних дій щодо належного обслуговування та утримання багатоквартирного будинку на АДРЕСА_1 .
 
15 вересня 2014 року ОК «ЖБК «Добра Справа» набуло права власності 
на земельну ділянку на АДРЕСА_1 , номер  свідоцтва про право власності: НОМЕР_1 .
 
03 січня 2017 року ОК «ЖБК «Добра Справа» набуло права власності на об`єкт незавершеного будівництва - багатоквартирний багатоповерховий будинок 
за адресою: АДРЕСА_1 , ступінь готовності якого становить 57 % (відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно).
 
Вказуючи, що вона виконала умови договору, сплатила вартість спірної квартири, а ПП «Коврижних» умови договору не виконало, будинок 
в експлуатацію не здало, ОК «ЖБК «Добра Справа» не визнає її права 
на цю квартиру, а її заява про прийняття в члени кооперативу залишена без відповіді, ОСОБА_1 просила визнати за нею майнові права на об`єкт інвестування, а саме на двокімнатну квартиру площею 68,00 кв. м, розташовану на першому поверсі незавершеного будівництвом багатоквартирного будинку 
за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 07 червня 2019 року 
в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до умов попереднього договору, на який посилається позивач, строк укладення основного договору визначено не пізніше як до І кварталу 2012 року, однак позивач з 01 січня 
2012 року до моменту подання позову у серпні 2017 року не вживала жодних дій для захисту своїх прав за основним зобов`язанням, а тому сплив строк позовної давності, про застосування якого заявлено представниками відповідачів, 
є підставою для відмови в позові.
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року рішення Івано-Франківського міського суду від 07 червня 2019 року скасовано 
та ухвалено нову постанову про відмову в позові з інших підстав.
 
Апеляційний суд вважав, що відмова суду першої інстанції в задоволенні позову у зв`язку зі спливом позовної давності не відповідає вимогам закону, а позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею майнових прав на квартиру 
є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, оскільки під час розгляду справи в апеляційному порядку суд дійшов висновку про недоведеність позивачем виконання нею як покупцем умов попереднього договору в частині оплати вартості квартири. При цьому апеляційний суд врахував, що об`єкт інвестування належить на праві власності ОК «ЖБК «Добра Справа». 

Аргументи учасників справи
Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені доводи
 
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права 
та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 
від 07 червня 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду 
від 28 жовтня 2019 року, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
 
Як на обґрунтування касаційної скарги вказує на помилковість висновку апеляційного суду про недоведеність факту повної оплати вартості спірної квартири в сумі 136 000,00 грн, оскільки такий висновок не відповідає обставинам справи, хоча й зазначає, що надати квитанції про оплату вона не має можливості, тому що з часу здійснення оплати у 2006 році минуло 14 років, і такі квитанції не збереглись. Наголошує, що незважаючи на те, що ПП «Коврижних» як суб`єкт господарювання не виконало свого обов`язку зі збереження платіжних документів, приватне підприємство не заперечувало виконання ОСОБА_2 грошового зобов`язання щодо сплати вартості об`єкта інвестування, про 
що директор підприємства Кочержук Б. Ф. надав відповідне письмове пояснення від 24 листопада 2017 року. Вказує, що відповідачі не спростували факт повної оплати вартості спірної квартири 
 
Порушивши норми процесуального права, суди першої та апеляційної інстанцій розглянули справу за відсутності ТОВ «Захід-Спец-Буд» як забудовника, який безпідставно розпоряджається квартирами.
 
Доводи інших учасників справи
 
У відзиві на касаційну скаргу ОК «ЖБК «Добра справа» просить залишити касаційну скаргу без задоволення, вважаючи її доводи безпідставними, 
а  постанову апеляційного суду - без змін.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 14 січня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано справу з Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.
 
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 10 вересня 2020 року справу призначено судді-доповідачеві Бурлакову С. Ю.
 
Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2021 року справу призначено 
до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в складі колегії з п`яти суддів.
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 березня 2021 року зупинено касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОК «Житлово-будівельний кооператив «Добра-Справа», ПП «Коврижних», ТОВ «Захід-Спец-Буд» про визнання майнових прав на об`єкт інвестування до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи 
за позовом ОСОБА_4 до ПП «Екватор-ІФ», ТОВ «Перко», третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ТОВ «Інкомбуд», про визнання права власності на нерухоме майно 
№ 344/16879/15-ц (провадження 14-31цс20).
 
Ухвалою Верховного Суду від 26 січня 2022 року поновлено касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОК «Житлово-будівельний кооператив «Добра-Справа», ПП «Коврижних», ТОВ «Захід-Спец-Буд» про визнання майнових прав на об`єкт інвестування.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Суд встановив, що 10 січня 2006 року між ПП «Коврижних» в особі директора Коврижних О. В. (забудовник) та ОСОБА_2 (пайовик) укладено договір про пайову участь у будівництві двокімнатної квартири загальною площею 
68,00 кв. м, розташованої на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 .
 
Відповідно до пуктів 2.2, 2.3 цього договору базова вартість квартири становила 136 000,00 грн, яку пайовик оплатив одноразово повністю до підписання цього договору.
 
Забудовник зобов`язувався здати об`єкт будівництва в експлуатацію в першому кварталі 2009 року.
 
Доказів оплати пайовиком свого внеску в розмірі 136 000,00 грн одноразово 
і повністю до підписання договору у справі немає.
 
01 листопада 2010 року між ОСОБА_2 та ПП «Коврижних» укладено попередній договір, відповідно до якого сторони зобов`язались укласти 
та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу двокімнатної квартири площею 68,00 кв. м на першому поверсі багатоквартирного багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 протягом тридцяти днів з моменту введення продавцем будинку в експлуатацію, але не пізніше як до І кварталу 2012 року.
 
За домовленістю сторін вартість квартири встановлено в раніше визначеному розмірі в сумі 136 000,00 грн.
 
Згідно з пунктом 2.4 попереднього договору від 10 січня 2006 року на підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договору купівлі-продажу квартири покупець ( ОСОБА_2 ) передав продавцю (ПП «Коврижних) документи, що підтверджують здійснення оплати вартості квартири, а саме договір купівлі-продажу від 10 січня 2006 року б/н.
 
Продавець зобов`язався ввести будинок в експлуатацію у IV кварталі 2011 року.
 
15 липня 2013 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 укладено договір цесії, відповідно до якого ОСОБА_2 відступив ОСОБА_1 право вимоги 
за попереднім договором.
 
ПП «Коврижних» своїх зобов`язань за укладеним попереднім договором 
не виконало.
 
Із листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області (далі - ДАБК в Івано-Франківській області) за результатами розгляду колективного звернення інвесторів будинку на АДРЕСА_1 вбачається, що на підставі рішень виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та необхідних погоджень надано дозвіл від 21 березня 2005 року № 33 на виконання будівельних робіт з будівництва 27-квартирного багатоповерхового житлового будинку на земельній ділянці за адресою: 
АДРЕСА_1 .
 
У зв`язку із закінченням у 2008 році дії цього дозволу, а також через відсутність продовженого договору оренди земельної ділянки, відведеної для цього будівництва, та з метою недопущення виникнення надзвичайних ситуацій інспекція ДАБК в Івано-Франківській області зобов`язала ВАТ «Прикарпатагробуд» припинити виконання будівельних робіт та вжити невідкладених заходів для забезпечення безпечної життєдіяльності мешканців сусіднього будинку. На день надання відповіді побудовано 9 поверхів цього будинку без облаштування даху, будівництво об`єкта зупинено, роботи 
не ведуться протягом двох років.
 
11 листопада 2013 року зареєстровано статут ОК ЖБК «Добра Справа», згідно 
з яким метою діяльності кооперативу є забезпечення та захист законних прав 
та інтересів членів кооперативу, спрямованих на вчинення необхідних дій щодо належного обслуговування та утримання будинку на АДРЕСА_1 .
 
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав 
на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на підставі свідоцтва про право власності 
від 15 вересня 2014 року земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку площею 0,082 га на АДРЕСА_1 належить на праві власності ОК «ЖБК «Добра Справа». 
 
03 січня 2017 року за ОК «ЖБК «Добра Справа» зареєстроване право власності 
на об`єкт незавершеного будівництва - 27-квартирний багатоповерховий житловий будинок готовністю 57 %.
 
Право власності ОК ЖБК «Добра Справа» як на земельну ділянку, так 
і на незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 57 % станом 
на час розгляду цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій є чинним.
 
18 лютого 2017 року між ОК ЖБК «Добра Справа» і ТОВ «Захід-Спец-Буд» укладено договір № 180217 про спільне будівництво житлового будинку 
за адресою: АДРЕСА_1 , предметом якого 
є співробітництво та участь сторін у будівництві незавершеного будівництвом житлового будинку. За умовами договору ОК ЖБК «Добра Справа» безоплатно отримує жилі квартири, визначені у Переліку квартир в (додаток 1 до договору, відповідно до якогодвокімнатна квартира площею 68,00 кв. м 
на першому поверсі у цьому будинку, щодо якої позивач просить визнати майнові права, як така, що передається кооперативу, не зазначена.
 
Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалась на те, що ОК «ЖБК «Добра Справа» не визнає її майнові права на квартиру як на об`єкт інвестування, що виникли на підставі договору відступлення права вимоги (цесії) від 15 липня 2013 року, укладеного між нею та ОСОБА_2 , відповідно 
до якого ОСОБА_2 відступив їй право вимоги за попереднім договором 
від 01 листопада 2010 року, реєстраційний номер 2832, укладеним між 
ОСОБА_2 і ПП «Коврижних».
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частинами першою, другою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України в редакції, чинній на дату подання касаційної скарги (далі - 
ЦПК України), завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод 
чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, а саме рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права 
без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення 
від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права 
чи порушення норм процесуального права.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, а також матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню 
з огляду на таке. 
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно зі статтями 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, 
є визнання права.
 
Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, при цьому майнові права визнаються речовими правами.
 
Згідно з частиною другою статті 331 ЦК України право власності 
на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає 
з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
 
Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, 
а якщо спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.
 
Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов 
та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
Відповідно до частини першої статті 527, частини першої статті 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у строк, встановлений 
у зобов'язанні, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше 
не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання 
чи звичаїв ділового обороту.
 
Установлено, що предметом позову у цій справі є майнові права на об`єкт інвестування.
 
Касаційний суд вважає, що ефективним способом захисту майнових прав 
на об`єкт інвестування у разі невиконання забудовником належним чином взятих на себе зобов`язань, а також за відсутності факту введення будинку 
в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків учасником будівництва, є визнання за учасником будівництва (пайовиком) майнових прав на об`єкт інвестування.
 
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15 (провадження 14-31цс20), від 20 березня 2019 року у справі № 761/20612/15 (провадження № 14-39цс19) та від 27 лютого 2019 року у справі № 761/32696/13 (провадження № 14-606цс18).
 
Отже, належним відповідачем у такій справі є забудовник, а обставинами, 
що підлягають доведенню у справі за позовом про визнання майнових прав 
на об`єкт інвестування, є: невиконання забудовником свого обов`язку або відсутність факту введення будинку в експлуатацію, а також факт виконання особою, яка вважає свої майнові права порушеними (учасником будівництва, пайовиком), повної та вчасної сплати пайових внесків.
 
У цій справі встановлено, і це не заперечується сторонами, що забудовник, 
з яким укладався договір про пайову участь та попередній договір, не виконав обов`язку ввести в експлуатацію будинок, в якому розташована квартира, майнові права на яку просить визнати за нею позивач. 
 
У подальшому право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку площею 0,082 га на АДРЕСА_1 та на об`єкт незавершеного будівництва - 27-квартирний багатоповерховий житловий будинок готовністю 57 % за цією ж адресою перейшло до ОК «ЖБК «Добра Справа», яке уклало з ТОВ «Захід-Спец-Буд» договір про спільне будівництво цього житлового будинку. Відповідно до умов цього договору ОК ЖБК «Добра Справа» безоплатно отримує квартири, визначені у Переліку квартир (додаток 1 до договору), водночас двокімнатна квартира площею 68,00 кв. м на першому поверсі в цьому будинку, щодо якої позивач просить визнати майнові права, 
як така, що передається кооперативу, у Переліку не зазначена, хоча пайовик оплатив повну вартість квартири.
 
На час прийняття судами першої та апеляційної інстанцій рішень у цій справі будинок на АДРЕСА_1 в експлуатацію не введено.
 
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалась на те, що ОК «ЖБК «Добра Справа», яке є забудовником вказаного вище багатоквартирного будинку та належним відповідачем за її позовними вимогами, не визнає її майнові права на спірну квартиру як на об`єкт інвестування.
 
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що матеріали справи не містять доказів повної та вчасної сплати пайових внесків особою, яка є учасником будівництва і яка вважає, що її майнові права порушені, вважав їх не доведеними. 
 
Однак колегія суддів касаційного суду не може погодитись з висновком апеляційного суду про відмову в задоволенні позову через недоведеність позовних вимог і вважає його помилковими з огляду на таке.
 
У пункті 2.4 договору про пайову участь сторони зазначили, що пайовик ( ОСОБА_2 ) до підписання цього договору здійснив одноразову повну оплату предмета договору (двокімнатна квартира площею 68,00 кв. м на першому поверсі в незавершеному будівництвом будинку за адресою: АДРЕСА_1 ) в сумі 136 000,00 грн. Зазначений пункт договору 
є розпискою і підтверджує факт повного розрахунку за договором. 
 
Аналогічний висновок викладено у пункті 7.28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2020 року у справі № 916/667/18 (провадження № 12-145гс19).
 
Відповідно до пункту 2.1 договору цесії до ОСОБА_1 як цесіонарія перейшло право вимоги цедента ОСОБА_2 в обсягах і на умовах, що існували на момент укладення попереднього договору між ПП «Коврижних» та ОСОБА_2 .
 
Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
 
Зважаючи на те що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
 
Щодо судових витрат
 
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної 
чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
З огляду на те, що суд касаційної інстанції скасовує рішення судів першої 
та апеляційної інстанцій і ухвалює у справі нове рішення про задоволення позову, відшкодуванню за рахунокОК «ЖБК «Добра Справа» підлягають судові витрати, понесені ОСОБА_1 , а саме: судовий збір за подання позовної заяви 
в розмірі 640,00 грн, судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 
960,00 грн та судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 1 280,00 грн, 
а всього 2 880,00 грн.
 
Керуючись статтями 400, 409, 412, 415, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.
 
Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 
від 07 червня 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду 
від 28 жовтня 2019 року скасувати.
 
Позов ОСОБА_1  задовольнити.
 
Визнати за ОСОБА_1 майнові права на об`єкт інвестування, а саме: двокімнатну квартиру площею 68,00 кв. м на першому поверсі 
в незавершеному будівництвом будинку за адресою: 
АДРЕСА_1 .
 
Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Добра Справа» на користь ОСОБА_1  судові витрати в розмірі 2 880,00 грн.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту 
її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий    Судді:	М. Є. Червинська   С. Ю. Бурлаков   А. Ю. Зайцева   Є. В. Коротенко	
 	 	
 	В. М. Коротун