Ухвала
 
24 січня 2022 року
м. Київ
справа № 431/4312/20
провадження № 61-20192ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 01 квітня 2021 року та постанову Луганського апеляційного суду від                                       29 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Старобільського нотаріального округу Луганської області Басова Ольга Володимирівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом,
ВСТАНОВИВ:
13 грудня 2021 року  ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 01 квітня 2021 року та постанову Луганського апеляційного суду від 29 листопада 2021 рокуу вказаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 24 грудня 2021 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишено без руху, скаржнику надано строк для усунення недоліків. 
У січні 2022 року від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги. 
Разом із тим, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду за наступних підстав.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
При цьому під порушенням норм матеріального та процесуального права розуміється певна (певні) норма (норми) певного закону (законів), у випадках передбачених частиною 2 статті 376 ЦПК України (порушення норм матеріального права) або здійснення процесуальних дій всупереч приписам процесуального закону (порушення норм процесуального права).
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
У випадку оскарження судових рішень з підстав  невідповідності висновків суду постанові Верховного Суду, що не була врахована в оскаржуваному судовому рішенні (абзац 1 пункт 5 частини 2 статті 392 ЦПК України) або у зв`язку з необхідністю відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеному у постанові Верховного суду (абзац 2 пункт                                5 частини 2 статті 392 ЦПК України) у касаційній скарзі, крім відповідної постанови Верховного  Суду,  повинно  бути  зазначено  відповідний  пункт  частини  2 статті  389 ЦПК України та обґрунтування і мотивування такої підстави.
У випадку оскарження судових рішень на підставі частини 4 статті 389 ЦПК України з посиланням на частину 1 статті 411 ЦПК України, у касаційній скарзі необхідно зазначити певний пункт частини 1 статті 411 ЦПК України, який є обов`язковою підставою для скасування судового рішення з його обґрунтуванням та мотивуванням доводів.
У випадку оскарження судових рішень на підставі частини 3 статті 411 ЦПК України, у касаційній скарзі необхідно зазначити певний пункт частини 3 статті 411 ЦПК України, з його обґрунтуванням та мотивуванням доводів.
Отже, у касаційній скарзі повинно бути зазначено конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України та/або пункт ( абзац та\або пункт) статей 392 та/або 411 ЦПК України, який (які) відповідно до змісту касаційної скарги є підставою (підставами) подачі цієї касаційної скарги та обґрунтування (мотивування) наявності цієї (цих) підстави (підстав).
Так, з касаційної скарги вбачається, що заявник оскаржує судове рішення зокрема і з підстав відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносин (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається стосовно яких норм права відсутній висновок Верховного Суду.
Зазначаючи про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, заявник вмотивовано не обґрунтував стосовно яких саме правовідносин та норм права відсутній висновок Верховного Суду і як це впливає на вирішення справи, а лише формально послався на цю підставу, як підставу касаційного оскарження.
Тому заявнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, із зазначенням підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, зокрема, відповідно до пункту 3 частини другої статті 389 цього Кодексу навести у касаційній скарзі стосовно яких конкретних правовідносин та норм права відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується.
Предметом касаційного оскарження ОСОБА_1 вказує постанову Луганського апеляційного суду від 29 листопада 2021 року, разом із тим зміст касаційної скарги свідчить про те, що заявник не погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанції. 
В прохальній частині ОСОБА_1 викладено вимоги про прийняття до провадження касаційної скарги на постанову Луганського апеляційного суду від 29 листопада 2021 року по справі № 431/4312/20 за апеляційною скаргою відповідача на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 01 квітня 2021 року. Скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанції повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові та закрити провадження у справі.
З огляду на вказане вище, заявнику необхідно в уточненій редакції касаційної скарги вказати чітко оскаржені судові рішення в тому числі і в прохальній частині, вказавши при цьому дати рішень, які просить скасувати, сформулювавши належним чином процесуальну вимогу касаційної скарги, що має відповідати статті 409 ЦПК України щодо повноваження касаційного суду.
Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Таким чином суд дійшов висновку про наявність підстав продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги.
Керуючись статтями 127, 260 ЦПК України
УХВАЛИВ:
Продовжити  ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                       Є. В. Петров