П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/1672/21                                         Головуючий у 1-й інстанції:  Панкеєва В.А. 
          Суддя-доповідач:  Полотнянко Ю.П. 
29 березня 2022 року                                                                                          м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Драчук Т. О.  Ватаманюка Р.В. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕНАТОРАВТО" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальності "Сенаторавто" звернулось до суду з позовом, в якому просить:
- зменшити на 1368816 грн. розмір зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість зазначені у податковому повідомленні-рішенні від 14.01.2021 форми "В4" №0002330704;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.01.2021 форми "Р" №0002340704, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 904199 грн;
- зменшити на 277587 грн суму штрафу зазначену у податковому повідомленні-рішенні від 14.01.2021 форми "ПН" №0002350704.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції не було з`ясовано чи була фактична реалізація товару за платежами на які за твердженням суду не подано податкових накладних. Не встановлено за що отримані кошти на рахунок підприємства  і чи підлягають оподаткуванню операції за які отримані ці кошти, за якою ставкою податку. Відповідачем не надано до суду жодного доказу, які б підтверджували, що платіж здійснений за інший товар ніж за який за твердженням відповідача подано податкові накладні. Факт що не було подано податкові накладні за платежами не підтверджується жодним доказом. Позивачем вказано у позовній заяві і надано відповідні реєстри, що за кожним платежем виставлено податкові накладні. Судом у рішенні не зазначено жодного нормативного акту який би зобов`язував мати та надавати письмову довіреність для здійснення оплати у банку, більше того нормативного акту взагалі не існує. 
Також апелянт посилається на те, що при вирішенні спору з приводу виявленого порушення, що полягає у заниженні податкових зобов`язань на суму 193016,00 грн., судом не в повній мірі з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, та визнав встановленими недоведені обставини, що мають значення для справи, що є підставою для скасування судового рішення в цій частині.
Фактично при складанні податкових накладних допущено помилку у назві товару, що не вплинуло на розміри податкових зобов`язань. На підтвердження чого позивачем до суду надані узагальнені дані бухгалтерського обліку по товарам, які переплутані між собою. Позивач намагався виправити технічну помилку шляхом подання розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної з заміною номенклатури. Однак вказані розрахунки не прийнято відповідачем.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2021 розгляд справи призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 09.11.2021, яке в подальшому неодноразово було відкладено.
В судове засідання 29.03.2022 сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
28.03.2022 від відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з введенням на всій території України воєнного стану та встановлення простою у роботі Державної податкової служби України.
Оцінюючи вказані причини колегія суддів виходить з наступного.
Нормами ст. 313 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. 
Колегія суддів зауважує, що відповідач не був позбавлений права і можливості забезпечити участь у судовому засіданні свого представника в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EasyCon", яке дозволяє знаходитьсь учаснику судового засідання поза межами суду та у відеоконференцзв"язку приймати участь у судовому засіданні. Однак, відповідач таким правом не скористався.
Неможливість такої участі учасника судового засідання і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах. Однак, доказів такої неможливості відповідачем не надано, як не підтверджено й мотиви викладені в поданому клопотанні.
Також необхідно врахувати двохмісячний строк розгляду справ, визначений статтею 309 КАС України, що також не дає можливості перенести апеляційний розгляд на іншу дату.
Отже, на думку колегії суддів, наведені у клопотання мотиви не можуть вважатись поважними причинами, за яких суд зобов`язаний чи може відкласти судове засідання, а тому подане клопотання задоволенню не підлягає.
29.03.2021 на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи, контролюючим органом за результатами позапланової виїзної документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх періодах складено акт від 14.12.2020 №2290/06-30-07-13/38284012 (а.с.9-17 т.1).
Не погоджуючись з вказаними висновками акту позивач направив на адресу відповідача заперечення від 28.12.2020 №19 (а.с.52-54 т.1).
Листом від 11.01.2021 №128/6/06-30-07-04 Головне управління ДПС у Житомирській області повідомило позивача що висновки в акті позапланової документальної перевірки за результатами розгляду заперечень залишено без змін (а.с.89-92 т.1).
За результатами виявлених порушень, контролюючим органом 14.01.2021 прийнято: 
- податкове повідомлення-рішення № 0002330704 від 14.01.2021, яким зменшено від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 1426094 грн. (а.с.94 т.1);
- податкове повідомлення-рішення №0002340704 від 14.01.2021, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податку на додану вартість на загальну суму  904199 грн. (а.с.98 т.1)
- податкове повідомлення-рішення №0002350704 від 14.01.2021, яким застосовано штрафну санкцію на суму 299603 грн. (а.с.95).
Слід зауважити, що позивач оскаржує податкові повідомлення-рішення № 0002330704 та №0002350704 в частині 1368816 грн. та 277587 грн. відповідно.
Вважаючи рішення податкового органу протиправними та прийнятими в порушення норм чинного законодавства, товариство звернулось до суду з позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що в ході проведення перевірки контролюючим органом встановлено факт наявності не складених та не зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних, які, як наслідок, не були включені до податкових декларацій з податку на додану вартість сум податку на додану вартість по встановлених згідно виписок банку операціях із зарахування коштів на поточний рахунок платника, здійснених шляхом реєстрового поповнення фізичними особами.
Як встановлено судом зі змісту заключних виписок АТ КБ Приват Банк за перевіряємий період, надходження коштів на розрахунковий рахунок платника, здійснені в тому числі шляхом реєстрового поповнення рахунку через фізичних осіб - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Позивачем не підтверджено, що поповнення рахунку відбувалось не ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а реальними покупцями, на користь яких відбувалось відвантаження товару. 
З огляду на наведене, на думку суду, відповідач дійшов обґрунтованого висновку, що на всі суми такого поповнення рахунку позивач мав би скласти податкові накладні та включити їх до складу податкового зобов`язання та Додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість "Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)".
Відтак,  товариством з обмеженою відповідальності "Сенаторавто" занижено суми податкових зобов`язань на 1899159 грн., внаслідок не складених та не зареєстрованих у ЄРПН у встановлений законодавством строк податкових накладних та не включення сум ПДВ до податкових декларацій з податку на додану вартість до податкової декларації з ПДВ.
З приводу виявленого порушення, що полягає у заниженні податкових зобов`язань на суму 193016,00 грн., то суд першої інстанції зазначив, що згідно з наданими в ході перевірки митними деклараціями, інвойсами встановлено придбання від нерезидентів ПВХ лінолеуму Gakaksi 180*1,6 та 200*1,6, який оприбутковано на балансі підприємства в Дт. Бухгалтерського рахунку 281 "Товари на складі", та відповідно до оборотно-сальдових відомостей по бухгалтерському рахунку 281 "Товари на складі" встановлено списання такого лінолеуму на загальну суму 965076,31 грн. в кількості 9480 м-2.
Позивач заперечуючи вказане порушення вказує, що при створенні номенклатури товару у програмі "1С" було допущено технічну помилку, а саме у полі "Наименование" зазначено "ПВХ - лінолеум сірий Gakaksi 200* 1,60", а у полі "Полное наименование" зазначено "ПВХ - лінолеум сірий Levend 200*1,60".
Проте, вказана помилка призвела до відсутності на момент перевірки складених та зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних із номенклатурою товарів Gakaksi на суму ПДВ 193016 гривень.
Суд першої інстанції не врахував факт подання позивачем 15-16.01.2021 розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної із заміною номенклатури лінолеуму з Levend на Gakaksi, оскільки в судовому порядку розглядаються правовідносини, що виникли на момент проведення такої перевірки і документи створені після прийнятих суб`єктом владних повноважень рішень не можуть бути взяті до уваги (а.с.118-188 т.2).
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем належним чином не доведено, наявними у матеріалах справи доказами не підтверджено підстав для скасування податкових повідомлень-рішень від 14.01.2021 форми "В4" №0002330704; форми "Р" №0002340704 та форми "ПН" №0002350704.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Підпунктом 16.1.2. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено обов`язок платника податків вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.
Відповідно до пункту 201.1. статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п.201.2. ст.200 ПК України).
Відповідно до підпункту 201.10. статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Пунктом 198.5. ст.198 ПК України передбачено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
Згідно з п.185.1 ст.185 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності (підрядники та субпідрядники) можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.
Абз. 1-2 п.188.1 ст.188 ПК України визначено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).
Як свідчать матеріали справи, за результатами перевірки визначення податкових зобов`язань, контролюючим органом встановлено факт заниження показника рядка 19 Декларації (рядок 9 (колонка Б))  на суму 2149453 грн., що призвело до завищення на цю ж суму показника рядка 19 Декларації (а.с.100-103 т.1).
Платником податків було занижено показник у рядку 1.1 (колонка Б) Декларації на 1899159 грн., внаслідок неврахування при визначенні об`єкта оподаткування ПДВ операцій з зарахування коштів покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів, що підлягають постачанню.
Так, в ході проведення перевірки контролюючим органом встановлено факт наявності не складених та не зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних, які, як наслідок, не були включені до податкових декларацій з податку на додану вартість сум податку на додану вартість по встановлених згідно виписок банку операціях із зарахування коштів на поточний рахунок платника, здійснених шляхом реєстрового поповнення фізичними особами.
Як встановлено судом зі змісту заключних виписок АТ КБ Приват Банк за перевіряємий період, надходження коштів на розрахунковий рахунок платника, здійснені в тому числі шляхом реєстрового поповнення рахунку через фізичних осіб - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Зокрема, позивачем до позовної заяви було додано:
- реєстр рахунків на 40 арк. з електронної бази, яка використовується позивачем;
- реєстр видаткових накладних на 39 арк. з електронної бази, яка використовується позивачем;
- банківські виписки на 10 арк. з електронної бази;
- реєстри виданих та отриманих податкових накладних на 74 арк. з електронної бази.
В наданих позивачем документах наявна така інформація:
- в реєстрі рахунків зазначено дату та номер рахунку-фактури, суму, прізвище, ім`я та по батькові конкретного одержувача - фізичну особу;
- в реєстрі видаткових накладних вказано дату та номер рахунку-фактури, суму, прізвище, ім`я та по батькові конкретного одержувача - фізичну особу (тих самих, що й вказані у реєстрі рахунків-фактур);
- у виписці АТ КБ «Приватбанкт» по поточному рахунку позивача зазначено дату та час оплати, суму та призначення платежу. В той же час в призначенні платежу зазначається, що оплата здійснюється за придбання ТМЦ згідно рахунку з конкретним номером та датою, що повністю співпадає з рахунком в реєстрі рахунків, сума ПДВ, прізвище, ім`я та по батькові платника - фізичної особи, що повністю співпадає з даними одержувача, зазначеними в реєстрі рахунків та реєстрі видаткових накладних. Також зазначено, що конкретна фізична особа здійснює оплату через іншу фізичну особу ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Таким чином, з наданих документів чітко вбачається, що конкретна фізична особа здійснила придбання товару в позивача, їй позивач видав рахунок-фактуру на оплату, на підставі якого відбувалася оплата товару цією особою через іншу особу, про що зазначено у призначенні платежу відповідно до виписки банку, та позивачем здійснено відвантаження товару цьому ж покупцеві, що підтверджується видатковою накладною.
Наприклад:
- 08.11.2019 постачальником ТОВ «Сенаторавто». ЄДРПОУ 38284012, видано одержувачу ОСОБА_5 рахунок-фактуру №СФ-0000284, в якому зазначено:
1. ПВХ-лінолеум сірий Levend 180*1.60., од. - м.кв., кількість, 96.627, ціна без ПДВ
- 105,00 грн., сума без ПДВ - 10 145,83 грн.
Разом без ПДВ 10 145,83 грн.
ПДВ-2029,17 грн.
Всього з ПДВ 12175,00 грн.
21.11.2019 постачальником ТОВ «Сенаторавто», СДРГІОУ 38284012, видано одержувачу ОСОБА_5 видаткову накладну №РН-0000292, що замовлення здійснено на підставі рахунку-фактури № СФ-0000284 від 21.11.2019, умова продажу безготівковий розрахунок.
1. ПВХ-лінолеум сірий Levend 180*1.60., од. - м.кв., кількість, 96.627, ціна без ПДВ
- 105,00 грн., сума без ПДВ - 10 145,83 гри.
Разом без ПДВ 10 145,83 грн.
ПДВ-2029,17 грн.
Всього з ПДВ 12175,00 грн.
21.11.2019 відповідно до виписки АТ КБ «Приватбанк» здійснено оплату в сумі 12175,00 грн., меморіального ордеру - призначення платежу: за ПВХ лінолеум згідно Рахунок СФ-0000284 від 08.11.2019 ПДВ 2029.17 грн.. ОСОБА_5 ч/з ОСОБА_1 2352788 .
- 24.12.2019 постачальником ТОВ «Сенаторавто», ЄДРПОУ 38284012, видано зержувачу ОСОБА_6 рахупок-фактуру №СФ-0000356, в якому зазначено:
1. ПВХ-лінолеум чорний Siyah (Black)-Dama 180*1.60., од. - м.кв., кількість, 120,178, ціна без ПДВ - 75,00 грн., сума без ПДВ - 9013.33 грн.
2. Шторки автомобільні Crafter 315 Maxi, комплект, кількість 6.000, ціна без ПДВ
- 320,00 грн., сума без ПДВ 1920,00 грн.;
Разом без ПДВ 10933,33 грн.
ПДВ-2186,67 грн.
Всього з ПДВ 13120,00 грн.
26.12.2019 постачальником ТОВ «Сенаторавто», ЄДР110У 38284012, видано одержувачу ОСОБА_6 видаткову накладну №Р11-0000374, що замовлення здійснено на підставі рахунку-фактури №СФ-0000356 від 24.12.2019, умова продажу безготівковий розрахунок.
1. ПВХ-лінолеум чорний Siyah (Black)-Dama 180*1.60., артикул 800300-00-КК, од. - м.кв., кількість, 120,178, ціна без ПДВ - 75,00 грн., сума без ПДВ - 9013,33 грн.
2. Шторки автомобільні Crafter 315 Maxi, комплект, кількість - 6,000, ціна без ПДВ
- 320,00 грн., сума без ПДВ 1920,00 грн.;
Разом без ПДВ 10933,33 грн.
ПДВ-2186,67 грн.
Всього з ПДВ 13120,00 грн.
26.11.2019 відповідно до виписки АТ КБ «Приватбанк» здійснено оплату в сумі 13120,00 грн., призначення платежу: за ТМЦ згідно Рахунок СФ-0000356 від 24.12.2019р., ПДВ 2186,67 грн., ОСОБА_6 ч/з ОСОБА_1 2352788 .
- 15.01.2020 постачальником ТОВ «СенаторАвто», ЄДРПОУ 38284012, видано одержувачу ОСОБА_7 рахунок-фактуру №СФ-0000006, в якому зазначено:
1. Шкірзамінник ГІВХ (гладкий)0,8 мм шоколад, од. - м., кількість, 106,507, ціна без ПДВ - 67,00 грн., сума без ПДВ - 7135,97 грн.
2. Шкірзамінник ПВХ (гладкий) 1,3 мм чорний, од. - м., кількість, 34,909, ціна без ПДВ - 148,00 грн., сума без ПДВ - 5166,53 грн.
Разом без ПДВ 12302,50 грн.
ПДВ - 2460,50 грн.
Всього з ГІДВ 14763,00 грн.
29.01.2020 постачальником ТОВ «Сенаторавто», ЄДРПОУ 38284012, видано одержувачу ОСОБА_7 видаткову накладну №РН-0000007, що замовлення здійснено на підставі рахунку-фактури №СФ-00000066 від 15.01.2020, умова продажу безготівковий розрахунок.
1. Шкірзамінник ГІВХ (гладкий)0,8 мм шоколад, од. - м., кількість. 106.507, ціна без ПДВ - 67,00 грн., сума без ПДВ - 7135,97 грн.
2. Шкірзамінник ПВХ (гладкий)1,3 мм чорний, од. - м., кількість, 34,909, ціна без ПДВ - 148,00 грн., сума без ПДВ - 5166,53 грн.
Разом без ПДВ 12302,50 грн.
ПДВ - 2460,50 грн.
Всього з ПДВ 14763,00 грн.
23.01.2020 відповідно до виписки AТ КБ «Приватбанк». меморіального ордеру здійснено оплату в сумі 14763,00 грн., призначення платежу: за ТМЦ згідно Рахунок СФ-0000006 від 15.01.2020, ГІДВ 2460,5 грн., ОСОБА_7 ч/з ОСОБА_1 2352788 .
Матеріалами справи підтверджується, що по кожному покупцю-фізичній особі відбувалися такі операції: позивачем виставлявся рахунок на оплату, на підставі якого здійснювалася оплата і відбувалося відвантаження товару, а позивачем за кожною операцією складалась податкова накладна та реєструвалась в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З огляду на вищевказане, суд першої інстанції дослідивши обставини справи, дійшов висновку, що фактичне поповнення рахунку відбувалось ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а не реальними окупцями, на користь яких відбувалось відвантаження товару, однак кошти на поповнення рахунку вказані особи отримали від реальних покупців, що підтверджується матеріалами справи і встановлено судом апеляційної інстанції.
Окрім того, суд першої інстанції послався на покази свідка ОСОБА_8 , який казав, що в ході проведення перевірки встановлено порушення ведення податкової звітності. Зокрема, надходження готівкових коштів згідно банківських виписок відбувалось за рахунок внесення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 грошових коштів. Вказані фізичні особи (громадяни) не були покупцями товару, що зазначено в первинних документах.
Таким чином, сам свідок вказав, що особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 через яких фактичними покупцями здійснювалась оплата товару, не є покупцями товару.
А отже, оскільки вони не є покупцями товару, то є й безпідставним висновок суду, що на всі суми такого поповнення рахунку позивач мав би скласти податкові накладні та включити їх до складу податкового зобов`язання та Додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість "Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)", натомість позивач склав та зареєстрував податкові накладні по господарських операціях із реальними покупцями.
Суд першої інстанції зазначив, що позивачем не надано жодних документів, які підтверджують, що саме за дорученням та від імені конкретних фізичних осіб-покупців (на яких виписано рахунок або видаткову накладну), інші фізичні особи поповнювали розрахунковий рахунок підприємства та документів, які підтверджували б фізичне відвантаження товару після оплати у банку. Проте, на думку суду апеляційної інстанції, вказане не спростовує реальність господарських операцій, на які позивачем було виписано податкові накладні.
Необхідно зазначити, що ТОВ "Сенаторавто" 01.10.2019 уклало з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договора доручення зі строком дії до 30.12.2020, за якими доручило вказаним особам здійснювати розрахунково-касові операції в установах банку з коштами, які надходять від покупців ТОВ «Сенаторавто». Зокрема, вносити кошти, одержані від покупців ТОВ «Сенаторавто» на банківський рахунок ТОВ «Сенаторавто» через касу банку. На вказаних вище осіб ТОВ «Сенаторавто» видано довіреності.
Відповідачем не надано, а судами першої та апеляційної інстанцій не здобуто доказів вчинення інших господарських операцій із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ніж ті які були вказані позивачем у податкових та видаткових накладних, зареєстрованих по господарських операціях із реальними покупцями.
Таким чином, неповно з`ясувавши обставини справи, що мають значення для справи та в порушення вищевказаних норм матеріального права суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що платником податків було занижено показник у рядку 1.1 (колонка Б) Декларації на 1899159 грн., внаслідок неврахування при визначенні об`єкта оподаткування ПДВ операцій з зарахування коштів покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплати товарів, що підлягають постачанню.
З приводу виявленого порушення, що полягає у заниженні податкових зобов`язань на суму 193016,00 грн., слід зазначити наступне.
Згідно з наданими в ході перевірки митними деклараціями, інвойсами встановлено придбання від нерезидентів ПВХ лінолеуму Gakaksi 180*1,6 та 200*1,6, який оприбутковано на балансі підприємства в Дт. Бухгалтерського рахунку 281 "Товари на складі", та відповідно до оборотно-сальдових відомостей по бухгалтерському рахунку 281 "Товари на складі" встановлено списання такого лінолеуму на загальну суму 965076,31 грн в кількості 9480 м-2.
Позивач заперечуючи вказане порушення вказує, що при створенні номенклатури товару у програмі "1С" було допущено технічну помилку, а саме у полі "Наименование" зазначено "ПВХ - лінолеум сірий Gakaksi 200* 1,60", а у полі "Полное наименование" зазначено "ПВХ - лінолеум сірий Levend 200*1,60".
Як наслідок під час обліку товару у програмі "1С" використовувалось значення з поля " Наименование", а при роздрукуванні і поданні видаткових і податкових накладних з поля "Полное наименование".
Позивач посилається на те, що дана помилка не призвела до заниження ціни товару та відповідно сум податкових зобов`язань, податкові були зареєстровані в ЄДРПН, з номенклатурою Levend.
Приймаючи оскаржуване рішення в даній частині, суд першої інстанції зазначив, що з ЄДРПН відповідачем не встановлено складання та реєстрацію податкових накладних за номенклатурою лінолеуму Gakaksi. Тобто підприємство купило, оприбуткувало, реалізувало товар, однак податкові накладні не сформувало. Таким чином, відбулась реалізація товару без складання первинних документів. Суд не врахував  факт подання позивачем 15-16.01.2021 розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної із заміною номенклатури лінолеуму з Levend на Gakaksi, оскільки в судовому порядку розглядаються правовідносини, що виникли на момент проведення такої перевірки і документи створені після прийнятих суб`єктом владних повноважень рішень не можуть бути взяті до уваги (а.с.118-188 т.2).
На думку суду апеляційної інстанції, такий висновок суду першої інстанції зроблено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, та порушенні норм матеріального права.
Так, ТОВ "Сенаторавто" отримав імпортний товар ПВХ-лінолеум Gakaksi 180*1.60, 200*1.60, про що зазначено в митних декларація та інвойсах. При оприбуткуванні товару на склад (рахунок 281"Товари на складі") було здійснено бухгалтерську помилку при введенні номенклатури товару в программу 1С, в результаті чого вищевказаний товар було оприбутковано, як ПВХ-ліноліум Levend 180*1.60, але по ціні та в кількості ПВХ- лінолеуму Gakaksi 180*1.60, які вказані в митних документах. Відповідно при формуванні податкових накладних за період з жовтня 2017 року по вересень 2020 року було відображено номенклатуру ПВХ-ліноліум Levend 180*1.60, що фактично є 11ВХ- лінолеум Gakaksi 180* 1.60, 200* 1.60.
Слід зазначити, що помилка в номенклатурі товару, яку підприємство здійснило при формуванні прибуткових накладних не вплинуло на податкові зобов`язання а ні в кількісному, а ні в грошовому виразі. Всі податкові накладні було зареєстровано своєчасно відповідно до податкового законодавства, що підтверджується видатковими та податковими накладними при реалізації товару.
Отже, висновок ГУ ДПС у Житомирській області щодо заниження податкового зобов`язання  у сумі 193016 грн. є помилковим, так як на вказану суму виписано та подано податкові накладні.
Позивачем не заперечується лише виявлене в ході перевірки ненарахування податкових зобов`язань на перевищення ціни придбання товарів над ціною їх реалізації на суму 57278 грн. і відповідно нарахування штрафу у розмірі 50 % від суми цього порушення.
Згідно п.52-1 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всіх території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) штрафні санкції не застосовуються.
Таким чином, штраф має сплачуватись із суми 44032 (порушення допущені до 01.03.2020 жовтень 2017 року на суму 20396, квітень 2018 на 598 грн., жовтень 2018 року на суму 6797 грн., за грудень 2018 року 3432 грн., за жовтень 2019 року на суму 5446 грн., за листопад 2019 на суму 811 грн., за грудень 2019 року на суму 31139 грн., за січень 2020 року на суму 3103 грн. за лютий 2020 року на суму 330 грн.), що складає 50 % порушення тобто 22016 грн.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що у податковому повідомленні-рішення форми «В4» необхідно зменшити розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 57278 грн., тобто необхідно зменшити на 1368816 грн. розмір зменшення відємного значення суми податку на додану вартість зазначені у податковому повідомленні-рішення ід 14.01.2021 форми «В4» №0002330704.
Враховуючи, що сума порушення не перевищує суму від`ємного значення суми податку на додану вартість, що відповідно не тягне нарахування штрафних санкцій, згідно п.123.1 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення від 14.01.2021 форми «Р» №0002340704, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість на суму 904199 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.
У податковому повдіомленні-рішення форми «ПН» має бути зазначено лише суму штрафу 22016 грн. Тобто, необхідно зменшити на 277587 грн. суму штрафу зазначену у податковому повідомленні-рішенні від 14.01.2021 форми «ПН» №0002350704.
Таким чином, в даному випадку, доводи апеляційної скарги в повному обсязі спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.
В силу  вимог п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі  ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи,  ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови  про задоволення позовних вимог.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно із ч. 6 ст.139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Встановлено, що позивачем при подачі до суду позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 38259 грн. 04 коп., згідно платіжного доручення №492 від 02.02.2021 на суму 22700 грн. (т.1, а.с.8) та платіжного доручення №504 від 12.02.2021 на суму 15559,04 грн. (т.2 а.с.203) та за подання апеляційної скарги на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 було сплачено судовий збір у розмірі 34050 грн., згідно платіжного доручення №572 від 05.07.2021.
З урахуванням задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенаторавто", суд дійшоввисновку про необхідність стягнути з Головного управління ДПС у Житомирській області сплачений судовий збір в сумі 72309 грн. 04 коп.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області задовольнити  повністю.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенаторавто" задовольнити повністю.
Зменшити на 1368816 грн. розмір зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість зазначені у податковому повідомленні-рішенні від 14.01.2021 форми "В4" №0002330704.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.01.2021 форми "Р" №0002340704, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 904199 грн.
Зменшити на 277587 грн. суму штрафу зазначену у податковому повідомленні-рішенні від 14.01.2021 форми "ПН" №0002350704.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби України у Житомирській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенаторавто" судовий збір у розмірі 72309 (сімдесят дві тисячі триста дев`ять) гривень 04 коп. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Драчук Т. О.    Ватаманюк Р.В.