Ухвала                                                                                           
11 січня 2022 року                                                                                                              
м. Київ
 
справа № 1-2/2007
провадження № 51-5001 км 18
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянувши касаційні скарги засудженого ОСОБА_4 на ухвали Волинського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року, 
встановив:   
У касаційних скаргах засуджений висловлює вимогу про перегляд у касаційному порядку зазначених судових рішень.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10 січня 
2020 року заяву ОСОБА_4 про перегляд вироку Апеляційного суду Рівненської області від 27 квітня 2007 року щодо нього за нововиявленими обставинами повернуто засудженому разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Волинський апеляційний суд своєю ухвалою від 29 вересня 2021 року залишив 
без змін вказану вище ухвалу місцевого суду.
Крім того, ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області 
від 25 червня 2020 року заяву ОСОБА_4 про перегляд вироку Апеляційного суду Рівненської області від 27 квітня 2007 року щодо нього за нововиявленими обставинами повернуто засудженому разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, засуджений 
ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.
Проте, Волинський апеляційний суд своєю ухвалою від 29 вересня 
2021 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишив без задоволення, а ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 
2020 року – без змін.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, Верховний Суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 464 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462КПК, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 цього Кодексу. 
Кримінальним процесуальним законодавством передбачено, що залишення скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду 
в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на оскарження.
Таким чином, ухвала апеляційного суду про залишення рішення суду першої інстанції, яким повернуто заяву за нововиявленими обставинами, без змін, 
не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, а тому це судове рішення не є предметом касаційного перегляду.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Крім того, Верховний Суд уже розглядав касаційні скарги засудженого 
ОСОБА_4 на ухвали Волинського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року, якими залишено без змін ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10 січня та 25 червня 2020 року. Ухвалами колегії суддів Верховного Суду від 12 та 29 листопада 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за вказаними касаційними скаргами засудженого.
Поміж іншого, суд касаційної інстанції вкотре звертає увагу засудженого 
ОСОБА_4 на те, що Главою 34 КПК не встановлено обмежень щодо права учасників судового провадження повторно подати заяву про перегляд 
за нововиявленими обставинами судового рішення у строки, передбачені ст. 461 цього Кодексу.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_4 на ухвали Волинського апеляційного суду 
від 29 вересня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1                          ОСОБА_2                      ОСОБА_3